RUUSUN NIMI
Syytön sum.
Halusi vain amore puella. Por favor.
Salvatore syytön.
Silmätön musta kissa, munia ja sontaa.
Kuulostaako tutulta, veli William?
Olitte kolme vuotta sitten inkvisiittorina Kilkennyssä.
Eräs tyttö yhtyi mustan kissan muodon ottaneeseen paholaiseen.
Te tuskin tarvitsette kokemuksiani johtopäätösten tekoon.
Onneksi on luotettaviampiakin todistajia.
Teidän ylhäisyytenne.
Bernard Gui on pidättänyt Salvatoren ja erään noidan.
En ole tehnyt mitään pahaa.
Tuo mies ei kuollut taistelussa.
Hänet tappoi naisenhahmoinen paha henki, -
joka katosi sitten sumuun.
Viekää vangit eri selliin.
Kahlitkaa munkki seinälle. Tahdon katsoa häntä silmiin.
Tyttöä ei tarvitse kuulustella tänä iltana.
Jos hän on noita, häntä on vaikea saada puhumaan.
Viekää heidät.
Älkää koskeko puella mea. - Ole vaiti.
Painu sinne, noita.
Missä olit? - Yritin pelastaa tytön.
Salvatore oli sitonut hänet ja yrittänyt raiskata.
Salvatore on pientä nykyiseen vangitsijaan verrattuna.
Keneen? - Bernardiin.
Mitä Bernard hänestä haluaa? Tyttö on viaton.
Meidän kaltaisemme kaivavat hänen ihonsa alta sen, -
minkä suojaksi ja kaunistukseksi Herra on hänen ihonsa luonut.
Haluan nähdä hänet. - Mitä luulet tekeväsi?
Rauhoitu, houkka. Tuota menoa päädyt roviolle.
Bonsoir, mes amis.
Ego sum kahleissa.
Salvatore nyt vapaa? Kiitos, kiitos.
Sai anteeksi tutto? Merci, merci.
Pietas, armoa Salvatorelle.
Cur me genuisti filium amaritudinis et doloris.
Ne käyttävät minun rautojani.
Palatkaa rukoilemaan. Karkottakaa paha täältä.
Magnificentissimus magister Bernardus, -
te sääliä pauvre Salvatore.
Ei panna enää kuuma rauta sur ma peau.
En tullut satuttaakseni vaan suojellakseni sinua.
Haluan auttaa sinua. Auta sinä minua.
Excellentissimus frate, te auttaa minua ja minä teitä.
Olen Jumalan vahtikoira. - Minä myös.
Olin chien. Hyvä hauva.
Vartioin herran viinitarhoja.
Kerettiläiset ovat kuin ketut ja tahtovat tuhota köynnökset.
Salvatore, lähdetkö kanssani pyytämään kettuja?
Makasiko Remigio noidan kanssa? - Tyttö ei noita.
Tytön piti rakastua, mutta minä paha ihminen.
Tyttö on kaunis, bellissima.
Kuin Madonna.
Älä pilkkaa Jumalaa. - Vain bellissima.
Puella rakastaa poikaa. - Mitä poikaa?
Veli Williamilla on puer. Deutsch.
Tyttö rakastaa häntä.
Tarkoitatko, että William on osallisena tässä?
Niinkö sinä sanoit? - Adso ihana ja nuori.
Tyttö rakastaa häntä. Minä haluaa, että rakastaa minua.
Noita makasi Baskervillen Williamin noviisin kanssa.
Missä inkvisiittori yöpyy?
Oletko järjiltäsi? Käytävän toisessa kammiossa.
Tai ehkä kolmannessa. Älä edes harkitse sellaista.
Sinäkö se olet?
Koston enkeli.
Odota.
Onko aikani tullut?
Tiedän, että loppu on lähellä.
Älä hylkää minua.
Jos pidät mielessäsi synnit, Herra, kuka silloin kestää?
Mutta sinun tykönäsi on anteeksiantamus.
Pelasta hänet, oi Herra.
Kuka siinä on? - Adso.
Mikä synti sinut on iskenyt maahan, poikani?
Kirottu sika.
Syö, noita.
Kerrohan, Remigio Varaginelainen, -
oletko koskaan kuullut novaralaisesta Fra Dolcinosta?
Olen kuullut puhuttavan hänestä.
Oletko koskaan tavannut häntä ja puhunut hänen kanssaan?
Olen tavannut. - Kovempaa.
Olen tavannut hänet ja puhunut hänen kanssaan.
Olin fransiskaaniluostarissa Novaran lähellä, -
kun Dolcinon väki kokoontui niillä main.
Kukaan ei aluksi tiennyt, keitä he olivat.
Valehtelet.
Et ollut luostarissa, vaan kuuluit jo heihin.
Kuinka voitte väittää niin?
Kerrohan, Salvatore, miten tapasit Remigion?
Minä perro.
Remigio aveva un miekka.
Piispa... verta.
Les patrons... enfant schifus. Calciava il perro.
Potki koiraa. Minä näki kaiken.
Käsittämätöntä todistusta ei kuulu hyväksyä.
Kerrohan, Salvatore, -
näitkö Remigion murhaavan piispan?
Un día minulla paksu ketju.
Vastaa vain kyllä tai ei. - Oui, magnificientissimus.
Taistelitteko Dolcinon kanssa? Ryöstelittekö ja tapoitte?
Iso montagna, rubia, tuhansia mortos.
Kyllä vai ei? - Oui, magnificientissimus.
Harrastivatko naiset avoimesti haureutta?
Kyllä, magnificientissimus.
Myös noitahuora itse joka oli aina Dolcinon kanssa?
Riittää jo. - Margherita.
Oui, magnificientissimus. Margherita kaunis.
Hän tappoi. Matar puercos.
Io ei tappanut. Salvatore ei ikinä tappanut.
Jamais, jamais.
Tulehan.
Rakas Salvatore, -
minä uskon, ettet ole tappanut ketään -
toisin kuin tuo peto.
Olisit myöntänyt sen, koska vannoit puhuvasi totta.
Salvatore ei verta.
Salvatore abhorret violencia.
Sinulla on hyvä sydän, ja siksi sinä tiedät, -
ettet voi rakastaa veljeä, joka on liitossa paholaisen kanssa.
Rakas Salvatore, mitä muuta omatunnollasi on?
Älä, Salvatore.
Dolcino, käärme, ennen loppua... - Ennen tappiotaan.
Salvatore, älä tee sitä.
Hän antoi secrete kirjeitä Remigiolle.
Remigio piti tallessa, tenuit secum.
Pitikö hän niitä mukanaan? - Toi tänne abaziaan.
Jonkun piti arrivare hakemaan ne. - Senkin käärme.
Irstas apina. Olen ollut sinulle isänä, ystävänä ja turvana.
Hän siis kätki kirjeet luostariin ja odotti, että joku hakee ne.
Kuka, Remigio? - Tässäkö on kiitos?
Remigio-herra, jos voisi, minä olisi sinun.
Sinä olla aina dilectissimo.
Senkin mieletön. Luuletko pelastavasi nahkasi?
Minä ei tiedä. Mikä olla kerettiläinen?
Perdona me, amicus. Perdona tu perro.
Vain yksi asia lietsoo eläintä enemmän kuin nautinto, -
ja se on tuska.
Veli William, kertoisitteko mietteistänne meillekin?
Mielelläni.
Ihmistä ei voi pakottaa uskomaan, -
vaikka pakottaa tunnustamaan uskon.
Ymmärsin sen, kun toimin kuulustelijana.
Siksi luovuin toimestani.
Sillä kuinka silloin käy vapaan tahdon, -
jonka käyttämisen perusteella meidät kerran punnitaan?
Esitättekö, että Salvatore saattoi valehdella?
Esitän, että kidutettuna ihminen sanoo, mitä kuulustelija haluaa, -
tai yrittää jopa olla kuulustelijalle mieleen, -
koska heidän välilleen syntyy side, -
eikä totuus voi perustua sellaiselle.
Filosofianne on harhaoppista. - Totuus ei asu hehkuvassa raudassa.
On vain yksi totuus. - Totuuden saa hehkumaan toisenlainen tuli.
Eikä se kuulu kerettiläisille eikä heidän suojelijoilleen.
Kidutus on välttämätöntä. - Mikäli tahtoo tuhota ihmisen.
Mikäli ei halua kuulla hänen totuuttaan vaan omansa.
Salvatore, palaa selliisi ja mietiskele vielä.
Punnitsemme todistustasi isällisellä hyväntahtoisuudella.
Kiitos, kiitos.
Toit ilmeisesti mukanasi Dolcinon kirjeitä.
Kätkit ne kirjastoon ja jäit odottamaan jotakuta tai jotakin.
Ei pidä paikkaansa. - Tuokaa Hildesheimin Malakia.
Älä huuda apua. Ymmärrätkö?
Missä vankityrmät ovat? - Pajan alla.
Missä? - Vasemmalla on ovi.
Kysyin teiltä, oletteko saanut läsnäolevalta syytetyltä kirjeitä.
Malakia, vannoit, ettet tee minulle vahinkoa.
Olen pitänyt valani. Piilottelin kirjeitäsi vuosikausia.
Annoin ne kunnioitetulle veli Bernardille vasta, -
kun tapoit Severinuksen.
Kyllähän sinä tiedät, etten tappanut Severinusta.
Sinähän olit jo paikalla. - Minäkö?
Saavuin sairastuvalle, kun sinut oli jo löydetty sieltä.
Remigio, mitä asiaa sinulla oli Severinuksen luo?
Kuulin veli Williamin pyytävän, -
että Severinus pitäisi papereita tallessa.
Luulin, että hän puhui kirjeistä.
Sinä siis tiesit kirjeistä.
Kunnioitettu kuulustelija, mistä Remigiota syytetään?
Siitäkö että hän oli nuoruudessa hetken harhaoppinen -
vaiko nykyisestä harhaopista vai Severinuksen murhasta?
Mitä syytettä vastaan tahtoisit puolustautua?
Ja nyt kun tuli puheeksi, tahtoisin myös tietää, -
mistä papereista kellarinvartija kuuli teidän puhuvan.
Arvelen, että hän käsitti väärin. - Arvelette aivan oikein.
Puhe oli koirien vesikauhua käsittelevästä teoksesta.
Se on Jaakob Edessalaisen erinomaisen oppinut tutkielma, -
joka on varmasti ollut teille monasti hyödyksi.
Se ei siis liittynyt käsiteltävään asiaan. - Mihin asiaan?
Jos veli William olisi viime päivinä keskittynyt enemmän kerettiläisiin -
kuin luostarin koirien louskutukseen, hän olisi huomannut, -
että tänne pesiytynyt mies on vesikauhuista rakkia vaarallisempi.
Kirjeet ovat harhaoppisen perua, -
ja joku luostarissa on valmis tappamaan saadakseen ne.
Luostarin rikokset eivät liity minuun. - Vaikene.
Olkaa kaikki vaiti.
Varo viidettä pasuunaa.
Silloin tuska polttaa kuin tuhannen skorpionin pisto.
Ylhäisyys, sallikaa minun kertoa, mitä tapahtui.
Luulin Malakian halunneen päästä kirjeistä eroon -
ja antaneen ne Severinuksen kätkettäväksi.
Menin Severinuksen luo tuhotakseni kirjeet, -
mutta hän oli kuollut.
Siksi aloin penkoa hänen tavaroitaan.
Miksi olisin antanut kirjeet hänelle? En edes tiennyt, mitä niissä luki.
Hildesheimin Malakia, -
ette ole täällä syytettynä vaan todistajana.
Älkää pelätkö.
Olen vastuussa ainoasta osasta luostaria, jonne muut eivät pääse.
Siksi Remigio antoi tänne saapuessaan säilytettäväkseni -
haltuunsa uskottuja salaisia asiakirjoja, -
jotka eivät saisi joutua epäpyhiin käsiin, kuten hän sanoi, -
ja joita hän ei tohtinut itse säilyttää.
Myönnyin, sillä en osannut epäillä, -
että asiakirjat olisivat harhaoppisia.
Mikset kertonut minulle?
Ei kirjastossa tule säilyttää munkkien omaisuutta.
Asia tuntui silloin varsin vähäpätöiseltä.
En tehnyt tarkoituksella syntiä. - Ette tietenkään.
Kirjastonhoitaja toimi aivan varmasti hyvässä uskossa.
Olivatko ne nämä?
Nämä olivat ne kirjeet.
Tämä riittää.
Voitte mennä, Hildesheimin Malakia.
Kätkit hänen kirjeensä, -
ja hän esitteli sinulle keittiössä noviisien takalistoja.
Olkaa hiljaa. Kuka kehtaa puhua tuollaisia?
Tästä seuraa ankara rangaistus.
Ovatko nämä paperit sinun, Remigio?
Nämä ovat kerettiläisen Dolcinon kirjeitä.
Hän kirjoitti seuraajilleen.
Näissä herjataan "alhaista kirkkoa" -
ja toivotaan niin kutsutun "pyhän paavin" tulemista.
Hän yllyttää seuraajiaan jatkamaan taistelua -
ja puhuu tyttärestään Annasta.
Tunnetko kyseisen Annan? - En tunne, ylhäisyys.
En edes tiennyt, että hänellä on tytär.
Tunnusta.
Mitä pitäisi tunnustaa?
Olit Dolcinon seuraaja.
Uskoit hänen ajatuksiinsa ja otit osaa hänen tekoihinsa.
Uskoin siihen kaikkeen.
Tarkoituksemme oli uudistaa kirkko, -
jonka teidänlaisenne irstailijat olivat tuhoneet.
Muutamassa vuodessa me köyhät ja osattomat -
olimme lyöneet neljä armeijaa, jotka olitte lähettäneet.
Tunnustan uskoneeni aitoon sanomaan koko sielullani.
Tunnustan, että luovuimme kaikesta omaisuudesta, -
emmekä sen jälkeen ottaneet keneltäkään rahaa vastaan.
Poltitte ja ryöväsitte. - Poltimme ja ryöväsimme.
Olimme julistaneet köyhyyden koskevan kaikkia.
Köyhyyden harhaoppi, jota jotkut yhä julistavat, -
johtaa väistämättä rikoksiin ja sekasortoon.
Se läksy kaikkien uskon miesten tulee oppia.
Tämä riittää toistaiseksi. - Arvoisa kuulustelija.
Yritätte todistaa, että fransiskaanit jakavat Remigion ajatukset.
Elämänkatsomukseemme ei kuulu viha.
Tuomitsemme väkivallan ja verenvuodatuksen.
Te taas käytätte samoja keinoja kuin kerettiläiset.
Kuten sanottu, uskoa ei opeteta väkivallalla.
Älä tee huorin. Älä tapa. Älä varasta.
Onko veli William sitä mieltä, -
ettei käskyjä pitänyt Kristuksen mielestä noudattaa?
Tapoimme rangaistaksemme, jotta veri puhdistaisi.
Olimme Kristuksen ainoita opetuslapsia.
Kaikki muut olivat pettäneet hänet.
Sääntömme tulivat suoraan Jumalalta eikä teiltä, -
kirotut koirat, valheelliset saarnaajat, -
löyhkäävät raadot, haaskalinnut, -
Avignonin huoran palvelijat.
Olen saanut tarpeekseni. - Tulen saattamaan.
Pidä varasi, nuorimies.
Onko sinulla minulle jotain asiaa?
On kyllä.
Kysy pois. - Kysyisin erästä asiaa.
Matkallamme luostariin tapasimme erään tytön.
Sen noidanko? - Ei hän ole noita.
Pyytäisin, että antaisitte hänelle siunauksen ja synninpäästön -
ennen kuin inkvisiittori rankaisee häntä.
Olet hyvä poika. Ehkä liiankin hyvä.
Avatkaa ovi.
En tunne sinussa paholaisen läsnäoloa.
Polvistu.
Kuule, tytär, katso ja kallista korvasi, -
unhota kansasi ja isäsi huone.
Sinua, Jumala, me ylistämme.
Sinua, ikuista isää, kumartaa koko maailma, -
kaikki enkelit ja taivaat.
Kerro, miten ja miksi tapoit luostariveljesi.
Älkää vaatiko tunnustamaan sellaista, mihin olen syytön.
Kuulitte, mitä hän kertoi.
Hänen kätensä olivat kerran veren tahrimat, -
mutta nyt hän on viaton.
Tule syliini, veli Remigio.
Haluan lohduttaa sinua niiden syytösten vuoksi, -
joita ilkeämieliset ovat sinusta esittäneet.
Valmistelkaa kidutusvälineet.
Välttäkää silpomista.
Kuolemaa tulee vain maistaa ja odottaa.
Se ei saa koittaa ennen kuin saamme täyden tunnustuksen, -
joka on vapaaehtoinen ja puhdistava.
Älkää kiduttako minua. Olen pelkuri mieheksi.
Olen ottanut vapaaehtoisesti osaa antikristuksen valtakunnan töihin.
Autoin häntä pulskistumaan kuin syöttöporsasta.
Apotti, olette täyttäneet salaista aarrearkkuanne -
köyhien ja kärsivien kustannuksella.
Mahtaako edes vihkivesi puhdistaa sielunne?
Riittää jo.
Tuolla menee apotti. - Apotti, mistä moinen hoppu?
Hänen äitinsä oli merkittävä nainen, -
joka pyhän Fransiskuksen saarnan kuultuaan -
päätti antaa kaikki rikkautensa köyhille.
Apotti antoi julistaa, että äiti oli non compos mentis.
Voitko kuvitella, -
että apotin jalokivirasiat olisi jaettu köyhille?
Dolcino ja Margherita ovat pyhimyksiä.
Te olette saatanasta. Uskon heihin yhä.
Kuulustelu on päättynyt. - Ei ole.
Haluatte ruumiin, joten minun on otettava tunnolleni ruumiita.
Kuunnelkaa tarkkaan.
Tapoin Adelmo Otrantolaisen, koska vihasin hänen nuoruuttaan.
Tapoin Venanzio Salvemecilaisen, koska hän oli liian oppinut.
Tapoin Arundelin Berengarin, koska vihasin hänen kirjastoaan.
Tapoin Sankt Emmeramin Severinuksen. Miksikö?
Koska hän keräsi yrttejä, kun me muut söimme ruumiita.
Voisin hyvin tappaa kaikki muutkin, myös apottimme, -
jota olen ruokkinut, vaikka vihaan häntä.
Kun ihmistä uhataan kidutuksella, hän ei tunnusta vain tekojaan.
Hän tunnustaa myös, mitä olisi tietämättään halunnut tehdä.
Joko riittää?
Haluatte myös tietää, miten tapoin heidät.
Paholainen tekee sen, jos häntä osaa käskeä.
Miten sinä käskit paholaista?
Kyllä te apostolien teurastaja tiedätte.
Tarvitaan musta kissa, eikö vain? Epäsikiöhän kertoi sen juuri.
Kissalta kaivetaan silmät ja se viedään keskiyöllä tienristeykseen.
Sitten huudetaan korkeaan äänen:
Oi, suuri Lucifer, helvetin hallitsija.
Uhraan sinulle tämän kissan.
Mene viholliseni ruumiiseen ja ota hänet hengiltä.
Sinä teet kuten minä käsken -
kautta kaikkien Helvetin legioonain komentajien.
Adramelech, Alastor, Asasel.
Abigor, tee edestämme syntiä. Amon, armahda meitä.
Belial, päästä meidät pahaan.
Samael, Haborim, Zaebos, Focalor. - Hiljentäkää hänet.
Nyt tämä on totisesti päättynyt.
Syytetty tunnusti.
Hänet viedään nyt Avignoniin, -
missä hänet poltetaan roviolla kerettiläisenä.
Tämä kauhistuttava näytös, -
jossa mies tunnusti hirveät rikoksensa, on nyt ohi.
Luostariin palaa taas rauha.
Maailmassa ei kuitenkaan vallitse vielä rauha.
Harhaoppisen pahuuden lähde pulppuaa yhä -
monen arvossapidetyn saarnaajan huulilta rankaisematta.
Minun mielestäni kerettiläisten ystäväksi julistautuu jokainen, -
joka toistaa samoja puheita ja lukee samoja kirjoituksia.
He ovat yhtä vaarallisia kuin salamurhaajat.
Dolcino lainasi Jeesuksen ja evankeliumin sanoja.
Onko myös Kristus apostoleineen harhaoppinen ja murhamies, -
jos dolcinolaiset toistivat heidän sanojaan?
Haluan saada käsiini kielletyn kirjan ja syyllisen.
He aikovat polttaa syyttömän tytön. - En ole unohtanut sitä.
Missä kirja on? - Mikä kirja?
Kumpikaan meistä ei ole tyhmä. - Miksi minä olisin vienyt sen?
Minä en tunnistanut kirjaa, mutta sinä tunnistit ja hait sen.
Missä se on? - En voi paljastaa.
Aion kertoa apotille. - Juuri hän käski minun vaieta.
Malakia tarjosi minulle Berengarin paikkaa.
Apotti hyväksyi asian puoli tuntia sitten.
Toissapäivänä sanoit itsekin kihiseväsi uteliaisuudesta.
Halusit, että kirjaston salat paljastuisivat.
Benno on nyt itse salaisuuksien vartija, -
ja hänellä on mielin määrin aikaa ottaa niistä selvää.
Malakia on saanut tänään paljon hyvää aikaan.
Jos oikeus toteutuisi, paholainen veisi hänet tänä yönä.
Malakia osasi vetää oikeasta narusta -
saadakseen kirjan ja sinetöidäkseen Bennon huulet.
Siksi olen puhunut himosta. On muutakin kuin lihallista himoa.
Bernard Guita riivaa kieroutunut oikeuden himo, -
joka liittyy vallanhimoon.
Benno taas himoitsee kirjaviisautta.
Himolla ei ole mitään tekemistä rakkauden kanssa, -
ei edes lihallisen rakkauden.
Aito rakkaus toivoo rakastetulle hyvää.
Olipa inhottava päivä. Älä vaivu epätoivoon, Adso.
Eräs itämainen munkki sanoi, että kolmea asiaa ei voi kätkeä, -
aurinkoa, kuuta ja totuutta.
Remigio.
Odota.
Pitää paeta.
Ei sinun näistä kahleista tarvitse minua päästää.
Haluan isäni kirjeet.
Muistutat äitiäsi. - Haluan kirjeet.
Heistä ei ole muuta jäljellä. - Ne ovat inkvisiittorilla.
Olin vasta lapsi. Miksi?
Toivoin, että Margherita luopuisi uskostaan, kun näkisi sinut.
Margherita. - Olen Anna.
Margherita ei piitannut minusta eikä isänikään.
En muistuta äitiäni.
Olisin vain halunnut elää rauhassa poikani ja mieheni kanssa.
Minä petin isäsi.
He lupasivat, että säästävät Margheritan.
Tee se.
Pelastin sinut, jotta kostaisit isäsi ja äitisi kuoleman.
Tapa minut ja pakene.
Apua!
Joku vahva mies kävi kimppuuni. Hän aikoi vankityrmille.
Tarkastakaa tyrmät.
Pitäkää varanne. Miehellä voi olla ase.
Näitkö miehen kasvot? - En, mutta hän oli vahva.
Hän piti minua kuin rautapihdeissä.
Hänellä oli kaksiteräinen lihakirves.
Entä ääni? - Kuiskaus.
Kuin naisella. - Miltä hän tuoksui?
Olin peloissani. - Rikiltä vai vuohelta?
Mädältä munaltako? - Vaiko mädältä kalalta?
Vai paskaltako? - Ei missään nimessä.
Myskiltä. Sitä se oli.
Huoran lemu.
Hän tiesi tämän.
Polttaa kuin tuhannen skorpionin pisto.
Suomennos: Suvi Heinonen