‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫עבר הרבה זמן, מר יאשירו.‬
‫לא ציפיתי שתגיע לכאן ראשון, סאטורו.‬
‫באתי לשים קץ לסיפור הזה אחת ולתמיד.‬
‫ואני הכנתי הכול כדי להרוג אותך.‬
‫כפי שחשבתי.‬
‫השבת לעצמך את הזיכרונות שלך‬ ‫ואת האינטואיציה שלך.‬
‫אני מופתע.‬
‫הבנת שאשתמש בטלפון הנייד,‬
‫משהו שלא היה קיים כשהיית תלמיד שלי.‬
‫אבל ליתר ביטחון,‬
‫היתה לי תוכנית חלופית.‬
‫מסתבר שהיא היתה קצת יותר יעילה.‬
‫בכל מקרה...‬
‫הגעת מוקדם מדי בהתחשב ברגליים שלך.‬
‫לפי החישוב שלי,‬
‫היא היתה צריכה להגיע‬ ‫מיד לאחר שאטמין את המלכודת שלי,‬
‫ואתה היית צריך להגיע זמן קצר לאחר מכן.‬
‫אבל המצב כרגע הוא... שאתה מחוץ למלכודת,‬
‫ואני בתוכה.‬
‫איך עשית את זה?‬
‫לא התכוונת להרוג את קומי מלכתחילה, נכון?‬
‫אני הייתי המטרה שלך כל הזמן.‬ ‫-לא.‬
‫תכננתי הכול מתוך כוונה להרוג אותה.‬
‫אף על פי כן,‬
‫הייתי משוכנע שאתה תנסה לעצור אותי.‬
‫אני מתכוון לומר,‬ ‫שהאדם היחיד ששווה לי להרוג הוא אתה,‬
‫האדם שנלחם כדי שאחרים יישארו בחיים.‬
‫הניצוץ בעיניך‬
‫שתמיד הופיע כשהיה עליך‬ ‫להתמודד עם הבלתי אפשרי.‬
‫ראיתי אותו אין ספור פעמים בעבר,‬
‫ואיך בכל פעם זכית להצלחה.‬
‫ועכשיו... העיניים שלך אומרות לי זאת.‬
‫שגם הפעם, אתה תתגבר.‬
‫תגיד לי, סאטורו.‬
‫מהי האמת מאחורי... הניצוץ בעיניך?‬
‫התשובה די פשוטה וברורה מאליה.‬
‫אם ראית משהו בעיניים שלי...‬
‫מדובר ב...‬
‫בנכונות ללכת עד הסוף.‬
‫בנחישות לצעוד קדימה.‬
‫מה שדוחף אותי להמשיך‬
‫הן המילים הרבות‬ ‫שנתנו לי האנשים היקרים ללבי.‬
‫הן הצילו אותי, עודדו אותי ודחפו אותי הלאה.‬
‫הן לימדו אותי שאי אפשר‬ ‫לפתוח דלת נוספת מבלי להמשיך קדימה,‬
‫ולרצות למלא את החלל הריק בפנים.‬
‫המילים האלה השפיעו עליי...‬
‫גם כשהייתי ילד ואפילו גם אחרי שהתעוררתי.‬
‫הן נתנו לי את הכוח לנקוט פעולה.‬
‫אמרת אותו דבר‬ ‫באותו יום במכונית לפני 17 שנה.‬
‫כששמעתי אותך אומר את המילים האלה‬ ‫בתור תלמיד בית ספר יסודי,‬
‫באמת הופתעתי.‬
‫אני בטוח שהופתעת.‬
‫זה משום...‬
‫שאלה היו המילים ששמעתי ממך‬ ‫כשסיימתי את בית הספר היסודי.‬
‫הן היו המילים שלך, מר יאשירו.‬
‫כבר שלוש פעמים הייתי תלמיד בכיתה ה'.‬
‫וזאת הפעם השנייה שאני חי ב-2005.‬
‫אני... חייתי מחדש את העבר כבר מספר פעמים.‬
‫אתה מאמין לי?‬
‫אני מאמין לך... סאטורו.‬
‫גם אם הייתי רוצה להתכחש לכך...‬ ‫זה יכול להסביר כל כך הרבה דברים.‬
‫הכול הגיוני עכשיו.‬
‫אמרת גם זאת:‬
‫אסור למעשים אמיצים להסתיים באסון.‬
‫אני מאמין בכך... הצלחתי להשיב לעצמי‬ ‫כל כך הרבה דברים בזכות המילים האלה.‬
‫ובכן, מר יאשירו,‬ ‫למה שלא נשים קץ לדברים כאן.‬
‫סאטורו...‬
‫האם אני רשע?‬
‫לא, אני יודע.‬
‫העולם היה שופט אותי כרשע.‬
‫אבל...‬
‫האם עקרונות החברה מוצדקים?‬
‫האם הם אינם רק תרמית,‬ ‫כדי שאלה שמתכחשים‬
‫לתשוקות העמוקות ביותר שלהם,‬ ‫יוכלו להוכיח שהם אנשים טובים?‬
‫אני שופט את מעשיי לפי קנה מידה משלי...‬
‫ומצדיק אותם.‬
‫סאטורו.‬ ‫אתה צודק.‬
‫בוא נשים קץ לדברים כאן.‬
‫- איש סגל -‬
‫הדבר האחרון שנותר לי לעשות,‬
‫הוא לשים קץ לכל זה עם מות שנינו.‬
‫אני...‬
‫אני דוחה את העובדה שעליי להיענש‬ ‫בגלל השקפת עולם שאיני מקבל.‬
‫כמו כן, סאטורו...‬
‫מה שתקבל בתמורה לחייך,‬
‫הוא הסוף שלי...‬
‫בצורת מותי.‬
‫לא תשיג שום דבר מכל אלה.‬
‫לא נתתי לך תשובה לשאלה הראשונה שלך.‬
‫איך הצלחתי להגיע לכאן כל כך מהר.‬
‫זה בזכות משהו שהרופא שלי אמר לי.‬
‫הוא אמר שכוח הרצון האנושי...‬
‫יכול לקרוא תיגר על כל הסבר רפואי.‬
‫סאטורו!‬ ‫-סאטורו!‬
‫כל הכבוד.‬
‫לשניכם.‬
‫רציתי שסאטורו יתעורר‬
‫מאז אותו יום.‬
‫מה?‬
‫המעשים שלי, המחשבות שלי...‬
‫סאטורו היה היחיד...‬
‫שהבין אותי מעולם.‬
‫ולאחר שסאטורו שקע בתרדמת, אני...‬
‫נשארתי בודד מאוד.‬
‫שאלתי את עצמי מה עליי לעשות עכשיו.‬
‫התשובה היתה פשוטה מאוד.‬
‫עליי להישאר קרוב לסאטורו‬
‫ולהמשיך להשגיח עליו.‬
‫ולשם כך התמנית אפילו לחבר מועצת העיר.‬
‫ובאותו יום...‬
‫כשסאטורו התעורר סוף-סוף...‬
‫שמחתי כל כך...‬
‫לא יכולתי להפסיק לבכות.‬
‫לא הייתי...‬
‫לא הייתי לבד יותר.‬
‫כשראיתי את סאטורו מתנועע...‬
‫התמלא לבי באושר‬ ‫שכמותו לא הרגשתי יותר מעשר שנים.‬
‫לכן נקטתי פעולה.‬
‫הכול כדי...‬
‫הכול כדי לשים קץ, במו ידיי,‬
‫לסאטורו...‬
‫הילד היחיד שלא הצלחתי להרוג.‬
‫ובכן, אתה מודה שהתכוונת להרוג אותו?‬
‫כן.‬
‫כמובן!‬
‫- הרציחות הסדרתיות בצ'יבה -‬
‫- נישיזונו נידון למוות -‬
‫יבוא.‬ ‫סאטורו.‬
‫שלום.‬
‫שב, בבקשה.‬
‫תודה שפינית זמן בשבילי.‬
‫תמיד יש לי זמן בשבילך‬ ‫אם אתה רוצה לשמוע על יאשירו.‬
‫שמעתי שגזר דין המוות שלו הוצא לפועל.‬
‫כן.‬
‫יאשירו נמצא אשם‬ ‫ביותר מ-30 מקרי רצח סך הכול.‬
‫על רובם חל חוק ההתיישנות,‬ ‫אבל יכולנו להעמידו לדין באשמת‬
‫שמונת מקרי הרצח וניסיונות הרצח בצ'יבה.‬
‫הוא התוודה על כולם.‬
‫את הזמן‬
‫שנגזל ממך ומאלה שהואשמו שלא בצדק‬ ‫לעולם לא ניתן יהיה להשיב.‬
‫אבל...‬
‫אפילו אם זה רק מעט,‬ ‫נראה לי שיכולנו להקל על סבלך.‬
‫תודה, סאטורו.‬
‫אני גאה שיכולתי‬
‫לעמוד לצדך.‬
‫קניה...‬ ‫כמו כן...‬
‫אני מצטער, סאטורו.‬
‫זאת אשמתי שחלקך בעניין‬ ‫גבה ממך מחיר כל כך גבוה.‬
‫אני...‬ ‫-אני לא מרגיש ככה.‬
‫אני הוא זה שהצליח להינצל.‬
‫אני זה שצריך להודות לך.‬
‫יכולתי לצעוד קדימה‬
‫כי עמדת לצדי.‬
‫תודה, קניה.‬
‫אתה חושב‬
‫שאנחנו קרובים להיות גיבורים?‬
‫אין ספק שלא הכול היה נחמד,‬ ‫אבל הייתי רוצה להאמין שכן.‬
‫- בית הספר היסודי מיקוטו -‬ ‫- חיבורים -‬
‫- נחישות -‬ ‫- מאת קניה קובאיאשי -‬
‫- אני מתכוון להציל את האנשים‬ ‫שלא יכולתי להציל.‬
‫ביחד עם החברים שלי.‬ ‫זה מה שאני נחוש לעשות. -‬
‫- עיר שבה רק אני איננה -‬
‫- הגיבור שלי -‬
‫- מאת סאטורו פוג'ינומה -‬
‫קומיקס המנגה האהוב עליי, "וונדר גאי",‬ ‫הפך לסדרת טלוויזיה.‬
‫וונדר גאי נאבק לבדו,‬
‫אבל בזכות לבו הנאמן, שהיה נשקו,‬ ‫הוא רכש עוד חברים.‬
‫גם אני רוצה לרכוש הרבה חברים‬ ‫שאוכל לבטוח בהם,‬
‫ושהם יוכלו לבטוח בי.‬
‫לפי הדוגמה של וונדר גאי,‬ ‫גם אם אכשל, לא אכנע.‬
‫אני יכול לנסות שוב ושוב.‬
‫עד שלבסוף אצליח.‬
‫המילים של וונדר גאי‬
‫העניקו לי כוח.‬
‫אני רוצה להיות אמן מנגה‬ ‫וליצור גיבור כזה.‬
‫- מלך הלהבות של העולם -‬ ‫- מאת סאטורו פוג'ינומה -‬ ‫-סאטורו פוג'ינומה -‬ ‫- "יוקי של המאה החדשה" -‬
‫אני יוצא לעבוד על הסטוריבורד.‬
‫בסדר, תשאיר את זה לנו.‬
‫ביי!‬
‫קר בחוץ היום!‬
‫שלום, מר יוראטה.‬
‫מה? איפה מר פוג'ינומה?‬
‫הוא יצא לעבוד על הסטוריבורד.‬ ‫-מה, הוא לא כאן?‬
‫בחייכם, בזבזתי כסף על אלה,‬
‫כי בחרו בנו לעיבוד לסרט אנימציה.‬
‫באמת?!‬
‫כן! וזה יהיה סרט האנימציה‬ ‫הבולט של 2012.‬
‫עשינו זאת!‬
‫מדהים!‬
‫כן!‬
‫-מר פוג'ינומה יהיה מיליונר עכשיו!‬
‫בואו נשתה!‬
‫לא, עוד לא! אסור לך! במיוחד לא לך!‬
‫למה לא?‬ ‫-זוכר איך השתכרת בפעם הקודמת?‬
‫אז לך בטוח אסור!‬ ‫אפילו לא כשמר פוג'ינומה יחזור.‬
‫לך מותר לשתות רק מים.‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫טוב. בסדר. בואו נחביא הכול ונעשה לו הפתעה.‬
‫בואו נחביא הכול,‬
‫ונעמיד פנים שאנחנו קצת עצובים בהתחלה.‬
‫טוב.‬ ‫-בואו נעשה את זה.‬
‫סאטורו,‬
‫אתה חי את החלום שלך.‬
‫אני קניתי אותם!‬
‫לא אתה!‬
‫לא היה לי שחזור מאז שהתעוררתי.‬
‫זה בוודאי משום‬ ‫שהרגע הזה הוא ציר הזמן האמיתי.‬
‫אני נוכח לדעת שהזיכרונות מציר הזמן‬ ‫הראשון שלי, שבו מעולם לא שקעתי בתרדמת,‬
‫מתחילים להתפוגג.‬
‫ב-15 השנים שבהן ישנתי...‬ ‫מעולם לא הייתי לבד.‬
‫היו לי חברים שמילאו את החללים הריקים.‬
‫דבר לא עשה אותי גאה יותר מזה.‬
‫ובזכות זאת, אור גדול ממלא את לבי.‬
‫העיר שבה רק אני איננו.‬
‫אין דבר שאני מוקיר יותר‬ ‫מאשר הזמן שביליתי כאן.‬
‫העיר שבה רק אני איננו.‬
‫איזה שלג!‬
‫מטורף, נכון?‬
‫אפשר להצטרף אליך עד שהשלג יפסיק לרדת?‬
‫השלג מכסה את התפאורה בלבן.‬
‫העתיד הפך להיות משטח לבן.‬