EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Det var längesen, herr Yashiro.
Jag väntade mig inte att du skulle komma hit först, Satoru.
Jag är här för att avsluta allt för gott.
Och jag som förberedde allt för att döda dig.
Precis som jag trodde har du återfått ditt minne och din intuition.
Jag är överraskad.
Du insåg att jag skulle använda mobilen,
nåt som inte existerade när du var min elev.
Men bara utifall att hade jag en analog ersättning.
Den tycks ha varit mer effektiv.
I vilket fall...
...är du här för tidigt med tanke på dina ben.
Enligt mina beräkningar
skulle hon dyka upp precis efter att jag gillrade min fälla,
och strax därefter skulle du komma.
Nu är du istället utanför fällan och jag är i den.
Hur gjorde du?
Du tänkte aldrig döda Kumi, eller hur?
-Du var ute efter mig redan från början. -Nej.
Jag planerade det här med avsikt att döda henne.
Men jag räknade med att du skulle stoppa mig.
Den enda jag anser värd att döda är du,
den som kämpar för att hålla andra vid liv.
Glimten i ögat som du alltid har när du står inför det omöjliga.
Den har jag bevittnat flera gånger tidigare,
och hur du har lyckats varje gång.
Och nu säger mig dina ögon detta.
Att du kommer att klara det här också.
Säg mig, Satoru, vad är sanningen bakom... glimten i ditt öga?
Svaret är enkelt och uppenbart.
Känner du nåt i mina ögon...då är det...
...en vilja att slutföra saker.
Beslutsamheten att gå framåt.
Det som ger mig kraft
är de många ord jag har fått av personen som jag håller kära.
De har räddat mig, uppmuntrat mig och stöttat mig.
De har lärt mig att man inte kan öppna en ny dörr utan att gå framåt.
Att vilja fylla tomrummet inom sig.
De orden gjorde samma sak för mig.
Både när jag var barn och när jag vaknade upp.
De gav mig kraft att agera.
Du sa samma sak den dagen i bilen för 17 år sen.
När jag hörde dig som mellanstadieelev säga de orden
blev jag uppriktigt överraskad.
Det tror jag.
Det är för att...
...det var orden jag hörde från dig när jag gick ut mellanstadiet.
Det var dina egna ord, herr Yashiro.
Jag har gått i femman tre gånger nu.
Och detta är andra gången jag lever i 2005.
Jag har återupplevt det förflutna ett antal gånger nu.
Tror du på mig?
Det gör jag...Satoru.
Även om jag ville förneka det... skulle det förklara en massa saker.
Nu stämmer allt.
Du sa också detta:
Att modiga handlingar inte borde sluta i tragedi.
Jag tror att jag kunde återhämta mig tack vare de orden.
Så, herr Yashiro, varför slutar vi inte här.
Satoru...
Är jag ond?
Nej, jag vet.
Det är så världen skulle bedöma mig.
Men...
...är samhällets principer de rätta?
Är de inte bara konstruktioner så att de som förnekar
sina djupaste drifter kan visa att de är goda människor?
Jag bedömer mina handlingar med mina egna mått...
...och rättfärdigar dem.
Satoru. Du har rätt.
Vi avslutar här.
PERSONAL
Det sista jag har att göra är att avsluta allt genom att döda oss båda.
Jag...
Jag vill inte bli bestraffad av en världsuppfattning jag inte delar.
Och, Satoru...
...det du får i utbyte för ditt liv...
...är mitt slut...
...i form av min död.
Du får inget av det.
Jag har inte besvarat din första fråga.
Orsaken till att jag kunde komma hit så snabbt...
...är nåt min läkare sa till mig.
Han sa att den mänskliga viljans makt...
...kan trotsa medicinska förklaringar.
Satoru!
Det gjorde ni bra.
Båda två.
Jag har velat att Satoru skulle vakna ända sen den dagen.
Vad?
Mina handlingar, mina tankar...
Satoru var den enda som nånsin förstod mig.
Och efter att Satoru föll i koma...
...blev jag verkligen ensam.
Jag frågade mig själv vad jag skulle göra härnäst.
Svaret var väldigt enkelt.
Jag skulle förbli nära Satoru och fortsätta vaka över honom.
Sen blev du till och med fullmäktigeledamot.
Och dagen...
...Satoru slutligen vaknade...
...blev jag så glad...
...att jag inte kunde sluta gråta.
Jag var inte...
Jag var inte ensam längre.
När jag såg Satoru röra sig...
...fylldes mitt hjärta av en upprymdhet jag inte hade känt på över 10 år.
Därför agerade jag.
Allt för att...
För att med mina egna händer göra slut på Satoru...
...den enda pojke jag inte kunde döda.
Så du medger att du avsåg att döda honom?
Ja.
Självklart!
SERIEMORDEN I CHIBA
NISHIZONO DÖMD TILL DÖDEN
Kom in. Satoru.
Hej.
Sätt dig.
Tack för att du tog dig tid.
Jag har alltid tid för dig om du vill höra om Yashiro.
Jag hörde att dödsdomen fastställdes.
Ja.
Yashiro var skyldig till över 30 mord.
De flesta var preskriberade, men vi lyckades åtala honom för
de åtta morden och mordförsöken i Chiba.
Han bekände allihop.
Tiden som togs ifrån dig och de falskt anklagade kan aldrig återfås.
Men...även om det är lite tycker jag ändå att vi lyckades lätta din smärta.
Tack, Satoru.
Jag är stolt att jag kunde stå vid din sida.
Kenya... Och...
Förlåt, Satoru.
Det är mitt fel att din del i det hela kostade dig så mycket.
-Jag... -Jag ser det inte så.
Det var jag som blev räddad.
Jag är den som borde säga tack.
Jag kunde gå vidare tack vare att jag hade dig vid min sida.
Tack ska du ha, Kenya.
Tycker du att vi var nära att bli hjältar?
Allt var inte så vackert, men jag vill gärna tro det.
MIKOTO-SKOLAN UPPSATSER
BESLUTSAMHET AV KENYA KOBAYASHI
JAG SKA RÄDDA DE JAG INTE KUNDE RÄDDA.
TILLSAMMANS MED MINA VÄNNER. DET ÄR MIN FÖRESATS.
EN STAD DÄR BARA JAG ÄR BORTA.
MIN HJÄLTE
AV SATORU FUJINUMA
Min favoritmangaserie Wonderguy blev TV-serie.
Wonderguy hade kämpat ensam,
men med ett tillitsfullt hjärta som vapen skaffade han sig fler vänner.
Jag vill också skaffa mig många vänner som jag kan lita på,
och som kan lita på mig.
Precis som Wonderguy ger jag inte upp fast jag misslyckas.
Jag kan försöka om och om igen...
...tills jag slutligen lyckas.
Wonderguys ord ger mig styrka. Jag vill också bli mangaförfattare och skapa en sån hjälte.
FLAMMORNAS VÄRLDSKUNG AV SATORU FUJINUMA SATORU FUJINUMA "NYA ÅRHUNDRADETS YUKI"
Jag tänker gå ut och rita bildmanus.
Okej, lämna det här åt oss.
Hej då!
Det är kallt ute idag!
Hej, herr Urata.
Va? Var är herr Fujinuma?
-Han är ute och ritar bildmanus. -Va, är han inte här?
Kom igen, jag slog på stort, vi har precis fått en animeadaption.
Verkligen?
Ja! Och vi tänker bli 2012 års succéfilm!
Vi klarade det!
Häftigt!
Ja!
-Ja! -Fujinuma kommer att bli en mediemogul!
Det dricker vi för!
Nej, inte än! Du får inte, speciellt inte du!
-Varför inte? -Minns du hur sjuk du blev sist?
Definitivt inte du! Inte ens när Fujinuma kommer tillbaka.
-Du får hålla dig till vatten. -Okej.
Bra, så vi gömmer alltihop och gör det till en överraskning.
Vi gömmer allt det här och börjar med att alla ser ledsna ut.
-Okej. -Vi kör på det.
Satoru, du lever din dröm.
Jag har köpt de här!
Inte du!
Jag har inte haft nån repris sen jag vaknade.
Det måste vara för att detta är den sanna tidslinjen.
Jag märker att minnena från första tidslinjen då jag aldrig somnade
börjar bli suddiga.
Under de 15 år jag sov... var jag aldrig ensam.
Jag hade vänner som fyllde i tomrummen.
Inget gjorde mig stoltare än det.
Det skiner ljust och klart inuti mitt hjärta.
Staden där bara jag är borta.
Jag värderar inget annat så högt som tiden jag tillbringade där.
Staden där bara jag är borta.
Det snöar verkligen!
Det är galet, eller hur?
Får jag vara med dig tills det slutar snöa?
Snön täcker landskapet i vitt.
Framtiden har blivit en tom yta.