Din episoadele anterioare...
Nu, nu!
E Max. Aveți o legătură puternică.
- Trebuie s-o oprești! - Eu știu cum să închid gura oamenilor.
Când a mai plecat așa, mama ta venea mereu acasă?
Max și Isobel au o legătură puternică. El o simte.
Noah nu mai este.
Dar am impresia că mi se bagă pe sub piele.
Aleg să fiu din nou liberă.
- De ce ai vrut să fii ca el? - Crezi că am avut de ales?
Plec din Roswell. Sora mea va fi transferată la o închisoare din Ohio.
Vreau să fiu mai aproape de ea.
- Ea e... - E mama ta.
A fost internată la Caulfield abia pe 14 octombrie 1948.
La mai mult de un an după accident.
E posibil să fi fost mereu în Roswell.
14 iunie 1947
Vine o femeie!
- Cine ești? - Nu trageți!
- Poate fi periculoasă, Valenti. - E o femeie, Manes.
Doamnă, eu sunt Hector Valenti. Cum vă numiți?
Doamnă, aveți nevoie de ajutor?
La ora 12:00, Valenti!
Pericol! Trageți!
Doi, la dreapta!
ROSWELL, NEW MEXICO Seria II, episodul 3
Ce zici să grăbim puțin procesul, Max?
Liz a zis că ești ori aici, ori la bibliotecă.
"La bibliotecă" înseamnă un bar infect?
În capsulă rămâi în stază prin regenerarea celulelor
simultan cu degradarea lor.
Acest curent va grăbi regenerarea,
iar starea lui Max se va îmbunătăți.
- Deci ce vrei? - Foarte bine fac, Guerin.
Mersi de întrebare.
Uite ce e... Chestia asta cu relația platonică e ceva nou pentru mine.
Nu pot trece peste noapte de la o pasiune chinuitoare la camaraderie.
Norocul tău că nu am venit aici, ca să ne îmbătăm.
M-am uitat pe hardurile de la Caulfield.
Ți-am spus că nu am nevoie de ajutorul tău...
Știu, dar vreau să te ajut.
Și am un interes.
Când am căutat informații despre mama ta, am dat de un firewall complex.
Dacă cineva și-a bătut atâta capul să ascundă informațiile...
Înseamnă că avea ceva de ascuns.
Am venit aici ca să-ți cer voie să mă lași să mai caut.
Dacă vrei să țin pentru mine ceea ce voi afla...
Nu. Vreau să știu. Mulțumesc.
Te simți bine? M-am... Ai apărut de nicăieri.
Mori de frig, așa-i?
Ești rănită?
- De unde vii? - Ai zis bine. De nicăieri.
Ce-i cu fața asta? Iarăși indicii de doi bani?
Mi-a scris Graham Green. Crede că mama a fost răpită.
Mi-ai făcut omletă? Nu știam că te-au domesticit.
E foarte bună. Cine te-a învățat să gătești?
- Cel cu cimitirul de mașini. - Sanders, moșul cu un singur ochi?
- Ia explică-mi! - Păi... când...
În vara când am început să lucrez pentru el, aveam un tată vitreg oribil.
Mă bătea mereu, ca să mă pună la punct.
Sanders avea o canapea,
iar eu, la nevoie, o împărțeam cu câinele lui.
Era comodă și întotdeauna primeam micul dejun.
Niciodată nu ai mai vorbit atât de mult.
Scuze, credeam că vrei să-ți spun oful.
O duc înapoi la bucătărie.
Dacă-mi iei mâncarea, bag furculița în tine.
N-o să-mi mai iasă asta din cap.
Voi chiar locuiți împreună?
Nu, doar... își ține el mașina în parcarea mea.
- Superparcare! - Maria, te caută cineva.
Stau aici de vreo două săptămâni.
Pe unde ai umblat, cu comentariile tale cu tot? Nu arăți grozav.
Mersi. Sunt în mijlocul unui semimaraton.
Șeriful a găsit-o pe mama pe I-40.
Nu știe pe unde a fost, dar e teafără.
Super! Te duc eu!
Nu, nu vreau s-o cunoști pe mama. Dar mersi pentru micul dejun.
Și eu mă trezeam în deșert și nu mai știam ce-am făcut.
Nu e același lucru cu ceea ce-ți făcea Noah.
Mimi are probleme cu memoria și umblă aiurea. Noah e mort.
Sigur te simți bine?
Trebuie să ajung la jiu-jitsu.
- Te-ai trezit devreme. - Sau târziu. Depinde cum privești.
Ți-am luat aseară niște pensule. Nu știam precis ce vrei,
dar cred că ți-ar prinde bine să fii creativă.
- Am citit un studiu despre artă... - O să mă uit.
Aș prefera să nu ieși, dar, dacă ieși, te rog să ai grijă.
- În fiecare zi îmi spui asta. - Te iubesc.
Pe drum încoace,
Mimi a vorbit numai despre "Infanteria stelară", de parcă o trăise.
Dar nu știe deloc pe unde a fost.
Așa face Mimi DeLuca. Mersi de ajutor, Jenna.
- Sigur. - Mă bucur că te-am revăzut.
- Sper că nu mai ești supărată. - Ai făcut ce trebuia.
Mi-ar fi plăcut să nu trebuiască să te concediez.
Acum, că Evans a dispărut, nu prea mai am agenți.
Cum adică a dispărut?
Ai reamenajat totul aici degeaba,
având în vedere că tot încerci să te sinucizi.
Nu vreau să mă sinucid, vreau doar să-mi provoc un avort.
Serul albastru era să te omoare.
Și cel portocaliu m-a readus la viață.
Iată-mă experimentând din nou!
Nu mă păcălești. Nu aș fi aici dacă nu ți-ar fi teamă.
Comentezi cam mult, având în vedere că ești doar în mintea mea.
Una e să-ți imaginezi ce aș spune dacă aș fi aici,
alta e să te prefaci că sunt aici. Recunoaște că ți-e frică.
Ba nu. Pentru prima oară în viață, simt că dețin controlul.
De săptămâni bune, iau doze mici din ser.
Încă sunt gravidă, așa că azi am luat o doză mai mare.
Mă descurc. O să monitorizez sângerarea.
Când nu voi mai fi însărcinată, o să iau antidotul.
Otrava îți distruge organele. Ficatul, rinichii...
Știi bine că e foarte periculos ce faci!
Ai nevoie de un doctor. Sună-l pe Valenti!
Și ce știe Kyle despre uterul meu extraterestru?
Scuze, mă duc să vomit. Înseamnă că funcționează.
Cameron...
De data asta, le-am plătit.
Stai! Ce naiba se petrece cu Max?
Ultima oară era în Mexic. Îi place pińa colada...
Nu, nu... Eu am păstrat secretul lui Max.
Chiar și după grămada de minciuni.
L-am oprit pe amicul tău, criminal în serie extraterestru,
să drogheze jumătate dintre femeile din oraș.
Și am fost taxată pentru focurile de armă de la gală,
pierzându-mi slujba. Acum e rândul tău.
Când începi să-i minți pe cei care sunt de partea ta,
îți pierzi aliații. O să-i pierzi pe cei dragi.
Merit să știu adevărul.
Doctorul mi-a spus că ești bine hidratată și că ești sănătoasă.
Mamă, trebuie să-i spui măcar ceva șerifului Valenti.
Dacă te-a răpit cineva și ți-a făcut vreun rău,
trebuie să-l găsim. Și...
Nu-ți mai face atâtea griji, scumpa mea.
Cunosc străzile astea ca-n palmă. Tot timpul mă întorc acasă.
- Ai lipsit o lună, mamă. - Ba ieri am plecat de la Sunset Mesa.
M-au întors din drum, normal, dar la tine voiam să vin
când m-a găsit doamna aia și m-a adus aici.
Nu mi-a făcut nimeni nimic și am fost în siguranță, scumpa mea.
Jenna Cameron ți le-a dat?
- Cizmele? - Da.
Nu, scumpo. Sunt ale mele.
Salut! Scuze că sunt directă, dar asta e situația acum.
- Ce cauți aici? - Nu ai comandat o blondă?
Guerin a zis că e periculos să vorbim la cafenea și m-a trimis aici.
Liz, a pățit ceva Max?
Acum trei ani, am creat ipoteza că, dacă introduc o proteină rară,
pentru a distruge celulele stem, ele se vor regenera. Și am avut dreptate.
Echipa mea din Denver a readus la viață celule moarte.
Celule de la cobai, bineînțeles, dar posibilitățile sunt infinite.
Dar, apoi, ne-au oprit studiul. Cică din motive etice,
dar eu cred că s-au speriat marile companii farmaceutice.
Apoi, acum câteva săptămâni,
Kyle a descoperit în capsule un fel de celulă extraterestră
înrudită cu proteina mea regenerativă.
Când Max a vindecat-o pe Rosa, puterile lui au amplificat procesul.
Dacă reușim să recreăm procesul, vom putea grăbi vindecarea lui,
așa că acum fac teste pe inimi de porc...
- Sunt inimi de porc? - Doar nu credeai că sunt umane...
Scuze. Mai sar peste detalii importante când încerc să explic băbește.
- Nu că ai fi tu babă, doar că... - Nu, am înțeles.
Cred că e destul de clar că avem inteligențe diferite.
Îmi aduci aminte de sora mea, Charlie.
Și ea tot vorbea despre teoria genică,
alunecând prin bucătărie în șosete.
Deci toate astea îl vor salva pe Max. Dacă nu,
atunci...
Avem câteva ore la dispoziție
până să înregistrăm intervalul de electromagnetism.
Vrei?
Nu prea beau eu vin.
Atunci, chiar nu mai știu
cum s-o alin pe fosta prietenă a iubitului meu mort.
Am whisky în mașină.
Scuze, le-am zis că nu primesc vizite până nu mă ascultă creierul.
Văd că vorbești tot mai bine.
Tată, am venit aici ca să-ți spun că-mi pare foarte rău.
Asta e morfină.
- Apasă, dacă vrei să... - Da, știu ce este.
Da.
Vreau să știi că am pus capăt relației cu Guerin.
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Flint a intrat în buncăr.
A lăsat în urmă niște rapoarte de după intervenția de la accident.
Cred că voia să mă facă să înțeleg de ce...
A funcționat. Acum înțeleg de ce vrei să le distrugi.
Răul făcut de acei extratereștri
curajoșilor soldați americani în noaptea aceea e de neiertat.
Când l-am cunoscut pe Michael, nu știam ce este. Dar acum știu.
Îmi pare rău.
Nenorociții au trimis întâi pe cineva care părea a fi o femeie,
ca să-i facă pe oamenii noștri să nu tragă, dar ei au tras.
Cei care își reveneau încă după al Doilea Război Mondial
și erau atât de vulnerabili. Dizgrațios!
- Tripp n-a mai fost niciodată la fel. - Cine-i Tripp?
Rosa!
Ajutor! Tu ești singura care...
Când eu și sora mea eram mici, tata ne-a adus în Roswell.
Eram obsedate de extratereștri, de accident și de "Dosarele X".
A fost... călătoria perfectă.
Cred că de-asta m-am mutat în Roswell. Aici eram mai aproape de ea.
A fost ca și cum aș fi încercat să mă întorc în timp.
E periculos călătoritul în timp.
Eu sunt cu opt ani mai mare decât sora mea cea mare.
Era eroina mea. Dinamică, efervescentă, populară.
Acum, adultă fiind, îmi dau seama că e bipolară și are nevoie de ajutor.
Și că, dacă încerc să-l salvez pe Max, o las pe Rosa de izbeliște...
- De-asta am vinul pregătit în sertar. - Da...
Cu toții avem mecanisme de adaptare nesănătoase.
- Da. - Vrei să-l încerci pe al meu?
Bun...
Vomit, dar tot nu sângerez,
așa că e clar că o să am o zi proastă.
Și dacă ceea ce ucide demonul lui Noah te va ucide și pe tine?
Nu știu... Tu ai știut atunci?
Știai că o să mori dacă o salvezi pe Rosa?
A fost vreun moment când ți-ai dat seama că vei fi ucis,
și totuși, ai continuat?
- În ziua în care mi-a murit soțul. - Nu te-aș fi părăsit, Iz.
Fix așa ar răspunde produsul imaginației mele.
Știi, în adâncul sufletului, că nu te-aș pune niciodată pe locul doi.
Pentru că nici tu nu ai face asta cu mine.
Nici dacă ar fi vorba despre tine.
Te antrenezi în fiecare zi fiindcă vrei să mă readuci la viață,
chiar dacă asta te va costa viața.
Crezi că vreau să mă întorc într-o lume în care tu nu ești?
Doamnă Bracken... Ai o clipă, să mă ajuți să lămurim ceva?
Cu mare plăcere, dnă șerif, dar am gripă.
M-am vaccinat.
O să plătești pentru asta cu vârf și îndesat!
Gata, gata... Știu că e ciudat.
Ce se întâmplă? O să ajung ca mama!
Am pierdut timp la gală, mâna lui Michael... Am vedenii!
- Ba nu, eu sunt reală. Sunt aici. - Ajutor!
- Mama a zis că e moartă... E moartă. - Maria, termină!
Nu ești nebună. Chiar sunt aici.
Îmi rezerv dreptul de a fi eu cea nebună din prietenia noastră.
- Că mă pricep. - Ce naiba se petrece?
Nu știu cum aș putea să te mint, așa că...
Crezi în extratereștri?
Trebuia să te avertizez.
Dr. Holden, medicul legist,
a spus că Noah a murit în urma unui infarct produs de trăsnet.
Nu au existat alte anomalii.
Dar asta nu se potrivește cu pozele de la locul faptei.
Ai văzut urmele de pe încheieturile și de pe gleznele lui?
Da... Vă cred pe cuvânt. Ce să fac?
Urmele ne arată că a fost legat.
Iar acestea, că s-a zbătut, având cătușe la mâini. Ca ale lui Max.
Mă scuzați o clipă, vă rog?
- Tu și Max făceați asta? - Da, uneori.
- De ce râzi? - Așa... că...
Se plângea atâta când rata...
Și inventa tot felul de scuze.
"Nu simți că bate vântul mai tare? Știi când ți se încețoșează privirea?"
Doamne ferește!
Preferata mea este...
"Port niște chiloți pe care mi i-a dat mama de Crăciun și nu mă simt bine."
- Trebuia să fie el macho... - Da.
Încăpățânat și mereu convins că el are dreptate.
Cu inflexiuni de John Wayne când se umflă în pene.
Da! Și are impresia că vorbește fluent spaniolă.
Odată, am auzit când i-a zis vânzătoarei de la magazin:
"żTienes carne sin preservativos?"
Adică dacă au carne fără "prezervative".
- Voia să te impresioneze. - Da.
Da... De-ar fi știut că nu era nevoie să facă asta...
Mă cucerise deja.
Eu aveam nevoie de timp ca să-l prind din urmă.
Strânge, nu trage!
Nu a avut niciun drept! Nu era vorba doar despre el!
Rosa e sora mea, iar el, deși știa ce va fi,
tot a făcut asta. Și nu m-a întrebat și pe mine!
Și l-ai fi lăsat s-o salveze?
Chiar l-ai fi oprit, dacă te întreba?
Sunt anumite alegeri pe care oamenii n-ar trebui să le facă niciodată.
Hai! Deschide-o!
Îmi pare rău.
Trebuia să te avertizez.
- Ce joc e ăsta? - Unele sunt jocuri.
Altele sunt jucării sexuale obișnuite. Ai avut dreptate.
Cu privire la cătușe.
Le-am furat de la Max acum câțiva ani.
Cele din plastic sunt prea slabe...
- Le vrei înapoi? - Nu, mersi.
Nu e nevoie. Știu pe unde să ies.
Ai fost incredibilă. Și m-ai marcat pe viață.
Și pe moarte și pe ce o mai fi după.
Max, ți-ar prinde bine să te relaxezi un pic.
Știi poziția "hoverboard"?
Chiar te ajută să...
Nu, nu! Te rog!
Deja știu prea multe...
De atâta timp dai vina pe Michael...
Din cauza ta, nu mi-l mai pot scoate din cap. Te rog!
Mi-e dor de tine!
De fiecare dată când e un moment haios sau mama face un comentariu de-al ei...
Îmi vine să te sun sau...
Mă urc în mașină și conduc spre casa ta.
Mintea mea te tot caută.
Când iubești pe cineva e ca un reflex.
Există un cuvânt pentru asta. Și tu știi care e cuvântul.
Când pierzi pe cineva...
Reflexul nu dispare. Eu continui să te caut.
Deschid o ușă
și mă lovesc de un zid.
Și nu contează de câte ori mă lovesc de acel zid,
eu tot te găsesc, ca mai apoi să te pierd iar.
Te-am pierdut de o sută de ori pe zi.
- Unde e antidotul? - Nu am pierdut sarcina încă.
O să-mi dau seama când voi fi eliberată.
Nu respiri cum trebuie. Isobel, nu e bine să fii singură acum!
Ironia face că nu sunt singură.
Pentru prima oară, sunt la fel ca toate celelalte fete.
Știi că cei de la primărie au interzis funcționarea acestor clinici?
Roswell a devenit ultimul oraș-sanctuar pentru nenăscuți.
Doar pentru nenăscuți. Un adăpost pentru femei n-avem.
Ce loc și-au mai ales părinții noștri să distrugă OZN-ul!
Te simți bine, DeLuca?
Voiam să te las cu mama ta,
dar vreau să-ți spun ceva.
Serios?
- Pleacă! - Vreau să-ți spun ceva.
- Cât ai aflat? - Taci odată și pleacă, Michael!
Bine, bine, plec! Dar vreau neapărat să-ți spun ceva.
Mai știi când veneam la tine și dormeam pe jos?
Aveai coșmaruri...
Stăteai singur într-o cameră întunecată și rece și era acolo ceva...
- Nu te puteai ridica, erai... - Legat cu lanțuri.
M-am trezit speriat și m-am dus repede în camera ta.
Făcuseși un pătuț pentru mine pe podea.
Mi-ai creat o amintire frumoasă.
Mereu ai avut atâta grijă de mine... Și de Michael.
Cred că ai fi o mamă grozavă, Isobel.
Nu trebuie să faci asta.
Nu e vorba despre maternitate.
Poate că o să vreau cândva să devin mamă.
Dar nu așa.
Nu vreau o sarcină... impusă.
Nu vreau copilul lui Noah.
N-o să mă împac cu ceea ce a făcut
decât dacă nimicesc tot ce reprezintă el
și trăiește în mine.
Eu trebuie să decid asta. Înțelegi?
Singurul om care mă va iubi mereu
și care mă va salva...
... sunt eu însămi.
Despre asta e vorba.
- Atunci, faci ce trebuie. - Știu.
Plus că, dacă m-aș fi priceput așa de bine,
ai fi apucat și tu 30 de ani.
E mult sânge, Isobel. Gata!
Hai, ridică-te! Ridică-te și ia anti...
Isobel, ridică-te!
Hai, Isobel! Te rog să iei antidotul!
- Am nevoie de ajutorul tău, Rosa. - N-o să te ajut să mori!
Am băut tocmai ca să nu visez.
- Știu! - Am impresia că ești mai puternic.
- Te aud și când sunt trează! - Așa e.
Ceva mă face mai puternic. Simt tot felul de lucruri.
De aceea am apelat la tine. Isobel a pățit ceva.
Simt asta chiar și din capsulă. E pe moarte.
Te rog...
Am eu chestia asta...
Îmi plac bărbații autentici.
- Fermecători, mai înalți decât mine. - Da.
Să-mi facă o cafea când mă trezesc.
Asta îmi plăcea la Max.
Nu părea genul care să facă gesturi grandioase, să învie morții.
Și nu ți-a prea plăcut când ai aflat că e extraterestru?
Nu mai conta când am aflat.
Tu erai deja aici.
Tu cum te-ai simțit când ți-a spus?
Întotdeauna am visat să plec din Roswell, ca să fac ceva important.
Dar se pare că aici îmi deschidea Universul o ușă.
Și te-a făcut să-l iubești mai mult.
M-am îndrăgostit de el după ce am aflat adevărul.
Ai dreptate. Avem inteligențe diferite.
Poate că suntem și fraiere în felul nostru.
Da.
Laboratorul secret.
Liz, tocmai l-am visat pe Max
și a zis că Isobel are nevoie de ajutor. Du-te la ea!
Rosa, ai visat, atâta tot. Ești bine?
- Și dacă nu a fost doar un vis? - Bine. Mă urc acum în mașină.
Nu pot! Sunt mangă.
Atunci, conduc eu.
Da, scuze... Am văzut că voiai să bei cu cineva,
dar nu te supăra, nu voiam să beau și să stau pe-aici, înarmată fiind.
Isobel!
Sunt musafirul tău nedorit!
Isobel, trezește-te! Isobel, deschide ochii!
Îmi pare rău că te-am băgat în asta.
Nu, aș fi venit aici...
Știu că ești furioasă. Înțeleg asta.
Eu mi-am recuperat sora, dar tu ți-ai pierdut fratele.
- Tot timpul mă gândesc la asta. - Nu, nu e vina ta.
Ei...
Nu voiam să fiu supărată pe Max, așa că am dat vina pe tine, dar...
N-a ținut.
Nu pot să cred că mi-ai salvat viața, după cum m-am purtat cu tine.
Gata! Te rog, nu-ți mai cere scuze!
De ce ai nevoie, Isobel?
Aveam nevoie... de Max.
Dar a fost aici.
Max ți-a fost alături, aici. Michael îi stimulează capsula.
Cred că Max devine tot mai puternic. A simțit că ai nevoie de el.
A știut că ai nevoie de ajutor și te-a ajutat.
Poftim? Cum e posibil?
O să-ți explic pe îndelete,
dar acum e important să știi că nu te-a lăsat singură.
Niciodată. Va fi mereu alături de tine.
Deci...
Aș fi murit... Dacă nu era el.
Dacă nu aveam un frate geamăn extraterestru, pe jumătate mort...
Aș fi îngroșat rândurile sinucigașilor.
Am crezut că mă îmbolnăvesc și eu,
dar se pare că, de fapt, prietenii mei se pricep de minune să mintă.
N-o să te rătăcești, ca mine, fata mea.
Tu ești protejată. Niciun rău nu se va atinge de tine.
- Mi-a zis Cameron că a găsit-o pe Mimi. - Nu veni!
Nu-ți poți închipui cât de mult mi-am dorit să-ți spun.
Fiindcă meritam să știu sau fiindcă aveai nevoie de ajutorul meu?
Am aflat o poveste fantastică de la Michael și de la Rosa.
Ca să nu mai spun că dispariția mamei
ar putea avea legătură cu ei.
Dar și eu am fost o țintă.
Anul trecut, la gală, am crezut că am băut prea mult și m-am făcut de râs,
când, de fapt, cei mai buni prieteni ai mei își bătuseră joc de mine.
Am crezut că vei fi mai în siguranță dacă nu știi.
Toți cei care au știut aproape au murit din cauza lui Noah.
Eu nu mă simt niciodată în siguranță aici!
Am un pistol cu electroșocuri la bar și un cuțit sub pernă.
Tu știi cum e să fii speriată, și totuși, m-ai expus!
Nu, am păstrat secretul tocmai ca să nu fii și tu expusă.
Țin la tine și vreau să înțelegi că...
Săptămâna trecută, am mers la mormântul Rosei.
Am stat acolo și am vorbit cu "spiritul" ei,
cum am făcut în fiecare lună din ultimii zece ani.
Eu o jeleam, și ea se uita pe Netflix, la trei kilometri depărtare.
Am nevoie de puțin timp.
Rosa are nevoie de tine. Când am găsit-o ieri, era praf.
De la băutură, nu de la droguri, dar ăsta o să fie următorul pas.
Salut, frățioare!
- Te-am căutat la Pony. - Nu mi-a ieșit schema la Pony.
Toată ziua am analizat vulnerabilitățile tatălui meu.
Am încercat să scot de la el ce i-a zis bunicul lui, Harlan,
despre ce s-a întâmplat în noaptea accidentului.
Și tata tot aducea vorba de unul, Tripp.
"Tripp" e o metaforă pentru "soldat". I-au cenzurat numele,
dar în raportul despre noaptea aceea apare și o extraterestră,
iar eu cred că sunt șanse mari să fie mama ta.
A zis că l-a controlat cu mintea, apoi, a fugit.
Credeam că fata a fugit, dar am găsit-o iar.
Aproape răsărea soarele.
Noi patrulam prin zona Walker,
dar eu și oamenii mei ne-am îndepărtat un pic.
Epava farfuriei zburătoare oricum era împrăștiată peste tot.
- O să încerc ceva. - Da, trage un glonț. E un demon.
Asistenta de aseară, de la Wild Pony, era un demon, Stan.
Asta e o căprioară rănită.
Stai pe loc! Nu te apropia!
Vin cu gânduri de pace.
S-a creat o legătură între noi, nu?
Eu cred că ești aici fiindcă ai nevoie de ajutor,
nu fiindcă vrei să le faci rău americanilor. Am dreptate?
Se vede că ești rănită. N-o să reziști mult pe-aici.
Ți-a curs mult sânge. Îmi dai voie să mă uit?
Sunt doctor.
Veniți!
Doamne sfinte!
Părea ceva desprins dintr-un tablou, parcă dintr-o altă lume.
Niciunul dintre noi nu mai văzuse o asemenea lumină.
Poate că sunt arme. Aveți grijă!
Nu te mai împotrivi!
Te urcăm în camionetă și te ducem la bază.
Nu trage!
Atunci am văzut "marfa" lor prețioasă.
În capsulele alea erau copii, bebeluși.
La cum se zbătea ea, era clar că era mama lor.
Nu mai contează ce specie este.
Asta a fost acum 12 ore, domnule. Cred că au murit de mult.
Știai că a luptat pentru tine.
Chiar și în ziua aia, în închisoare, mi-am dat seama că te iubea.
Crezi că blonda ucisă cu un glonț în piept e mama lui Max și a lui Isobel?
Nicăieri prin drive-uri nu apărea că cealaltă femeie ar fi supraviețuit,
dar o să mai caut.
Ai citit ultima parte?
"Îmi cer scuze că am eșuat, că nu am eliminat inamicul"
"și că nu am transferat cadavrele. Nu se va repeta."
Ce monstru... vorbește așa despre o mamă muribundă?
Iartă-mă!
Liz, am dat-o în bară, nu m-am putut abține.
Știu că mă urăști. Pe bună dreptate, fiindcă...
Fiindcă el a murit din cauza mea. Și eu nu merit șansa asta.
Am stricat totul! Totul! Am irosit miracolul, Liz.
Vino încoace!
O să fie bine.
Te iubesc.
Mă bucur mult că ești aici.
O scoatem noi la capăt.
O să fie bine.
- Unde pleci? - Credeam că am terminat.
Nu. Vreau să-ți arăt ceva.
Am citit fișa de la bibliotecă.
Toate paginile din "Gazette" de după accident,
căutând numele ei sau pe cineva care părea să fie ea.
12 octombrie 1948.
Cu două zile înainte să fie prinsă și dusă la Caulfield.
Cum a trecut așa de repede de la a avea pistolul la tâmplă
la a zâmbi, pentru că a câștigat un premiu,
la o cameră de tortură cu extratereștri, vreme de un an?
Dacă ne-au iubit, dacă au luptat pentru noi,
de ce ne-am trezit speriați și singuri după 50 de ani?
De ce nu au venit să ne ia?
Guerin, mai sunt informații lipsă. Vom afla toate răspunsurile. Bine?
Cine e?
Ce ți s-a întâmplat?
Doamnă, eu vreau doar să vă ajut. Mă lăsați să vă ajut?
Ajutor!
Ați urmărit serialul ROSWELL, NEW MEXICO
Seria II Sfârșitul episodului 3
Subtitrare: Retail