Alle småbyer har sin historier. Men min hjemby har sin egen myte.
Roswell var en søvnig cowboy-by i etterkrigstidens USA.
Den var full av bønder og soldater-
- helt til noe usedvanlig hendte en dag.
Det forteller i alle fall myten.
Siden den gangen har UFO-entusiaster strømmet til-
-på jakt etter et kosmisk fenomen-
- som skal bevise at vi ikke er alene i universet.
Som barn lette jeg på mitt eget vis-
- helt til jeg innså at Roswell bare er en småby-
- full av små tragedier og små folk.
Folk jeg planlegger å aldri se igjen.
Du tuller!
Så alle unntatt spanskættede slipper gjennom?
Men det er bare en kontroll.
Roswell er langt utenfor grensesonen, vato.
ACLU kommer til å ri deg så hardt -
- at du kommer til å resitere Venzor-Castillo-dommen i søvne.
Liz...
Max.
Det er lenge siden sist.
Ti år.
Du bor i Roswell ennå.
Og du er endelig tilbake.
Problemer, Evans?
Elizabeth Ortecho...
Hei, sheriff Valenti.
Kyle blir glad for at du kom til gjenforeningsfesten.
Ingen regnet med at du ville det.
Gjenforeningsfest? Denne helgen?
Skal dere ta promillekontroll?
Du har alltid vært en snill jente, Liz.
Hils til faren din.
Dere er ikke trygge.
Romvesener er en del av livet deres.
Det er de som er Illuminati. De påvirker oss.
Har du kranglet med en Beyoncé-fan på Twitter?
De er hjernevasket av musikken.
Og snart begynner krigen om Amerikas sjel.
Dette er "The Gravity of It All".
Og nå noen ord fra vår sponsor: Alpha Testosterator-kapsler.
Tror du at romvesener vil ta USA?
Det er det beste landet i galaksen. Er du en troende?
Det er derfor jeg er her.
Oldefaren min ble gravid med et romvesen i 1947.
Oldefaren din?
Ble bortført og fikk inn en sonde.
Bare menn i familien får barn.
Hva har jeg sagt om å tulle med kundene?
I 14 måneder veiledet jeg deg, men du lytter ikke.
Svanger med romvesener. Qué bárbaro!
Vårt lille geni er endelig hjemme.
- Det er sent. - Carls kone fødte.
Jeg tar hans skift. Hvordan var turen?
Herlig. Det er ingenting å se mellom Denver og Roswell.
Til minne om Rosa Ortecho
Det er en ICE-kontrollpost på 285, pappa.
Vi kan selge restauranten og flytte til en flyktningvennlig by.
- Du må ikke bli deportert. - Jeg liker meg her.
Jeg liker å lage milkshake for turister i grønne kostymer.
Gå opp og hvil deg.
Jeg drikker kaffe. Jeg kan ta resten av skiftet.
Hvil deg.
Du må ha på deg antennen.
Nei. Aldri i livet.
Men in Black-laks med Scully-søtpotet på flygende tallerken.
Takk.
Greit.
Vi har stengt.
Ja. Jeg beklager.
Jeg skulle bare si ifra om at venstre lykt har gått.
Du kjørte før jeg fikk sagt noe. Det var derfor jeg stanset deg.
Jeg er ikke en av de slemme, Liz.
Men det var hyggelig å se deg.
Vil du ha en milkshake?
Jeg kan ta i bourbon. Jeg oppførte meg jo så kjipt.
Nei da. Immigrasjonsmyndighetene maser.
Kriminaliteten øker, de papirløse får skylden.
Men jeg ble ikke politimann for å splitte familier.
Du ville skrive.
Husker du det?
Men hvorfor ble du politimann?
- Hvorfor er det ingen som gjør noe? - Gi deg.
Jeg liker å beskytte folk. Da sover jeg bedre.
- Den har jeg ikke hørt på lenge. - Det er sangen min!
Den får meg til å føle meg bedre. Søsteren min elsket den.
Det hun likte, likte jeg.
- Jeg sa aldri at jeg er lei for det. - Det er lenge siden nå.
Akkurat.
Hvor har du vært?
I Denver. Jeg jobbet med en regenerativ medisin.
Vi nærmet oss noe stort, -
- men mistet midlene fordi noen trenger en mur.
Og nå er jeg her og går med en antenne og...
...deler en milkshake.
Deler vi, altså?
Jeg tenkte på hva jeg skulle si hvis jeg noen gang så deg igjen.
Legg deg ned!
Å, nei!
Liz?
Jeg er her. Det går fint.
- Jeg har blitt skutt! - Nei, nei.
Det er bare ketchup.
Bare si at alt er i orden med deg.
Alt er i orden.
Skudd løsnet på Crashdown. Jeg følger etter den mistenkte.
Stans! Sheriffens kontor!
Jeg trenger deg.
Liker du at jeg bestemmer?
Isobel.
Jeg trenger deg.
- Jeg må gå. - Hva?
Du gikk med på å adlyde meg hele kvelden.
Er dette en del av det?
Ja. Jeg tror at det heter hoverboarding. Jeg skal sjekke.
- Isobel! - Jeg elsker deg!
Jeg burde aldri ha latt deg komme.
Tiårsdagen for da Rosa døde, fikk sinnet til å gløde igjen.
Hvorfor bor du der alle hater oss?
Søsteren din brukte stoff og kjørte.
Hun tok to uskyldige jenter med seg i døden.
Liz, Arturo. Er det noen som trenger legehjelp?
Hvor lenge har folk angrepet restauranten til pappa?
Noen har allerede knust ruten.
Ble du skadet?
Nei.
Nei. Jeg klarer meg fint.
Max. Herregud, hva har skjedd?
- Hvordan skjedde dette? - Jeg forklarer, bare hjelp meg.
Greit. Vær så god.
Takk for at du kunne treffe meg, Kyle.
Vi kan ta den pinlige småpraten, men du er neppe her for sånt.
Jeg tror at jeg har slått hodet.
Kan man ta CT-skann av en som har en kule i kroppen?
Hva? Har du blitt skutt?
Åpenbart ikke. Eller hva?
Noen skjøt inn i kafeen, og noe traff meg, men alt er bra.
Alt i orden, alt i orden.
Du reagerer på traumet. Jeg bestiller skanning.
Gikk det bra med Liz?
Det gikk bra. Hun var litt skremt, men like kjeftete som alltid.
Gi meg full rapport, og så får du deg litt søvn.
Og barber deg, Evans.
Jeg hørte utfallet ditt mot patriarkalske kleskodekser.
Jeg tilpasser meg bare din feministiske agenda.
Forresten. Det er en gave i fyllearresten.
- Det er kameraer her, Michael. - Alle har sviktet.
Ble det nok et fylleslagsmål på Wild Pony?
Bli edru, så slipper du ut.
Men jeg så fram til å bli belært av deg.
"Hvorfor må du lage så mye bråk, Michael?"
"Kan du ikke holde fartsgrensen?"
"Hva med å gjøre som meg?"
"Nemlig å gråte og onanere til russisk moralistisk litteratur."
Hei, brutter'n.
Jeg måtte ta meg av noen løse tråder, men nå kan du forklare deg.
Fort, ellers smelter jeg hjernen din.
Hva har du gjort?
Vi har holdt det skjult i 20 år, men du gjenoppliver Ortechos søster?
Du var ikke der. Jeg kunne ikke la henne dø.
Da gir du hjertelungeredning, du spiller ikke helt.
Du har aldri gjort noe for noen.
- Gi dere! - Å gjøre dette mot Isobel...
Jeg har bare prøvd å beskytte dere!
Du har prøvde å beskytte deg selv!
- Kameraene Max. - Han skrudde dem av. Ikke vær redd.
Ikke vær redd?
Jeg har vært redd for at noen skulle få vite om oss hele livet.
At vi skulle bli dissekert og arrestert.
Jeg er gift med en som aldri kan få vite hvem jeg er.
Men jeg skjuler det fordi vi tre sverget på det.
Men nå har du bare gitt det opp for en jente du likte på skolen.
Jeg håper at hun var verd det.
Michael.
- Du var ikke hjemme. - Kalte du inn kavaleriet?
Air Force kjøper tomten. Du må flytte vognen din.
Hei!
Det er privat eiendom!
Alex. Du er tilbake fra Bagdad. Da er nok faren din stolt.
Endelig en ekte Manes-mann.
Tre kvart, i alle fall.
Hva gjør du i vognen?
Litt marihuana. Mye tilfeldig sex.
Og en skjult plan om å styrte regjeringen med vold.
Løp og si det til pappa, Alex.
Max Evans? Han er så vanilje. Jeg har visst ikke lært deg noe.
Han har alltid kikket på deg.
Og nå, to uker før eksamen, så gir du ham et blikk tilbake.
Jeg har tenkt på ting jeg kommer til å savne.
Kanskje jeg ikke vil savne Max Evans.
Han er allerede i bakspeilet, tro meg.
Jeg tok med en milkshake for å veie opp -
- for den du ikke fikk fullføre, og for å takke deg.
Jeg gjorde ingenting. Den som skjøt, bommet.
- Kan du holde på en hemmelighet? - Selvfølgelig.
Moren min er psykisk syk.
Det er søsteren min Rosa også.
Hun begynte nok med stoff for å dempe stemmene i hodet sitt.
Og...
Jeg var alltid redd for at jeg også skulle hallusinere.
Jeg trodde at jeg ble skutt og dro til sykehus.
- Gikk du til en lege? - Til Kyle.
Han sjekket at jeg ikke hadde en kule i meg.
Det er vel galskap? Jeg er gal.
Ingenting skjedde. Du var vel bare sliten.
Eller i ferd med å bli sprø.
Vent, Liz.
- Er du skadd? - Det går fint, bare la meg...
Kom, så får vi deg undersøkt.
Kjærlighetslinjen er svært sterk.
Du gifter deg med Lindsay og får tre barn.
Gratulerer.
Er ikke det Ortecho-jenta? Dro ikke hun til hjemlandet sitt?
Nei, Hank. Du distraherer ikke meg med dårlig skjult rasisme.
Ti dollar per spådom.
Hei, Maria.
Wild Pony er bare for de lokale.
Turistene pleier å feste på Saturn’s Ring.
Den fortjente jeg vel.
Du kunne ha fått deg Instagram, -
- så bestevennen din fra skolen kan følge med.
Jeg kom innom for å takke deg.
Jeg så hva du la igjen på Rosas grav.
Jeg kan ikke bli lenge. Jeg har et prosjekt.
Skål for Rosa.
Det har vært en lang dag, Isobel.
Jeg trenger et bilde av oss tre fra skoletiden.
Jeg har planlagt for mye til å ikke bli med på bildevisningen.
Gode gamle dager.
Tre ungdommer som ikke risikerer -
- å bli dratt med til Pentagon -
- fordi noen ikke kunne holde sine helende hender for seg selv.
- Jeg skal fortelle Liz sannheten. - Morsomt.
Hun har allerede vært på et sykehus.
Hvis hun velger å undersøke selv, kan merket dukke opp.
Michael ville aldri ha tilgitt deg.
- Ikke dra inn en fremmed. - Jeg ber ikke om tillatelse!
Unnskyld.
Er du forelsket?
Jeg har ikke sett henne på ti år.
Du kan aldri bli sammen med henne. Det vet du vel?
Det er for mange hemmeligheter, ting hun aldri kan få vite.
Bli forelsket i en annen, Max.
Hvem som helst.
Det har gått ti år.
Hadde jeg kunnet det, ville jeg ha gjort det.
Jeg kan ikke tro at du og Max nesten ble drept sammen. Det er...
...så romantisk.
Jeg trodde at jeg følte en gnist.
Men han ga meg en kald skulder. Så jeg er en idiot.
- Jeg har medisinen som hjelper. - Mer tequila?
Tilfeldig sex, en annen mann.
Jeg går, før en av de lokale blir aktuelle.
Velkommen hjem.
Jeg håpet å finne deg her.
Hvordan går det med hodet?
Jeg føler meg som en idiot.
Nå føler jeg meg som en brisen idiot, og det er ikke noe bedre.
De har en DJ i kveld. Vi kan danse som i gamle dager.
Jeg danser ikke her mer, Kyle.
Vi trenger ikke å danse.
Vi kan gå ut og spise eller se en film. Et eller annet.
Dette er ikke noe lurt.
Jeg trodde at vi glemte det til fordel for sex.
Kanskje jeg bare er en distraksjon.
- Er det et problem for deg? - Nei, nei. Bare utnytt meg.
Hei, Liz. Hva har skjedd?
Ingenting.
Dette er ikke så lurt.
- Om bare noen hadde sagt det før. - Beklager. Jeg ringer deg.
Min hjemmelagde romvesen-detektor tar aldri feil.
Etter strømstansen forleden har målingene gått i været her.
Romvesenene kommer.
Og de kommer til å voldta og drepe -
- og ta fra oss jobben.
Liz.
- Jeg har lett etter deg. - Jeg trenger svar... nå.
Jeg var redd for det.
Kan vi ta en kjøretur?
- Oversersjant Manes. - Jeg fikk meldingen.
- Du trengte ikke å komme hit. - Jeg liker ikke telefoner.
Faren min var forvirret mot slutten, men han gjentok et mantra.
"Hvis du ser håndavtrykket, gå til Manes."
Hvor så du det?
Med all respekt, jeg trenger noen svar først.
Jeg ble vel skutt?
Jeg skal forklare alt.
- Hvem går i ørkenen med en fremmed! - Det er jeg ikke.
Denne byen gjør meg dum. Fatter ikke at folk blir her.
Jeg liker meg her.
Folk var fæle da Rosa døde.
Men folk er vennlige mot meg. Familien min er lykkelig.
Isobel og Michael drar ikke.
Men Michael fikk bedre resultater enn meg.
Han burde ha forandret verden.
Michael liker neppe verden godt nok til det.
Kom.
Et tegn på at du ikke skal begrave meg her, hadde vært fint.
Du må se det selv.
Vi tror at det var disse som beskyttet oss under krasjlandingen.
Krasjlandingen?
UFO-krasjlandingen i 1947.
Hva er du, Max?
Du kjenner til myten. Men 50 år etter, i 1997, -
- våknet jeg i en av de der.
Michael og Isobel også.
Vi hadde ingen minner, bare hverandre.
En trailersjåfør fant oss nakne og stumme i ørkenen.
Foreldrene våre adopterte Isobel og meg.
Men Michael var vanskeligere. Han endte opp i et fosterhjem.
Og vi ble assimilert.
Vi sverget på å holde det skjult.
Er du et romvesen?
Det låter helt vilt.
I to dager har jeg tenkt på om jeg bør legges inn.
Dette er...
...bedre enn det.
- Vevet ditt er ikke menneskelig. - Du stjal cellene mine.
At sår heles på magisk vis, er ufattelig, men ikke DNA.
Vitenskapen skremmer oss mest.
Vi har vært livredde for at hvis noen finne det ut, -
- så plasserer de oss på en lab og parterer oss til et eksperiment.
Ikke noe har vært viktigere enn å beskytte Michael og Isobel mot det.
Da jeg så deg blø, bare...
Jeg skal bevare hemmeligheten.
Det lover jeg.
Jeg skulle på gjenforeningsfest på lørdag.
Jeg har trent. Jeg er kirurg. Det blir nok herlig.
Faren din var stolt da du studerte medisin.
Familiene våre har jobbet med å beskytte folk lenge.
I 70 år har dine og mine forfedre -
- drevet en operasjon for å beskytte byen og planeten.
Velkommen til Project Shepherd, Kyle.
Dette er ikke stedet for deg.
Det er ikke skall på gulvet, og alle har tenner.
Dette er viktig for deg, så derfor er jeg her.
Vi må leve vanlig og holde på fasaden.
Holde på fasaden?
Max stoler på Liz.
Men hvis han tar feil, er du nødt til å gjøre noe med det.
Nei.
Jeg kødder ikke med hodet til folk lenger.
Jeg ville ha gjort det.
Men jeg kan ikke, så vær forberedt.
Hvis Liz Ortecho vender seg mot oss, får du henne til å dra fra Roswell...
...og dra fra Max...
...som du gjorde for ti år siden.
Lå dere inkubert i 50 år?
- Det tror vi. - Kan alle lege folk?
Nei. Vi har våre unike evner.
Jeg behandler deg som et forskningsobjekt.
Jeg skulle ønske at jeg hadde svar. Ingen kunne hjelpe oss med å forstå.
Vi vokste opp med filmer der romvesener kidnapper og sprenger.
Men jeg er en sønn, jeg er en bror, en politimann.
Livet mitt er vanlig. Og det var greit...
...helt til du kom som et skudd inn i det igjen.
Du spurte meg om hva jeg er.
Jeg er bare en fyr fra Roswell.
- Det er alt. - Max...
Jeg vurderte å dra etter high school.
Uten Michael og Isobel ville jeg ha fulgt deg.
Altså, jeg ville ha fulgt i dine fotspor.
Jeg ville ha sett verden, eller noe sånt.
Jeg må til gjenforeningsfesten. Den er viktig for Isobel.
Jeg blir med. Jeg hater ikke alle sammen.
Er du en slags god borgervakt -
- som redder folk og sier at de er gale?
Jeg redder ikke folk hele tiden. Jeg gjør det aldri.
Som politimann må du se sårede...
Max?
Hvorfor meg?
Husker du første gang vi møttes?
Jeg føler at jeg alltid har kjent deg.
Jeg husker det.
Jeg kan vise deg det, men da må jeg ta på deg.
Ja vel. Gjør... akkurat som du vil.
Etter high school, ville du ha fulgt etter meg.
Ja.
Hvor som helst.
Max, jeg trodde...
Håndavtrykket er et psykisk bånd mellom oss.
Jeg kan vise deg minnene mine.
Det du føler nå...
...er et ekko av det jeg føler overfor deg.
Det forsvinner, akkurat som håndavtrykket.
Så... jeg kan ikke.
Når forsvinner håndavtrykket, da?
Om noen dager, kanskje en uke.
Ja vel.
Da kysser jeg deg da.
Din far var min nærmeste fortrolige. Jeg lurte på om du skulle komme.
Alt jeg skal vise deg nå, er fakta.
Krasjlandingen i 1947.
Den er ekte. Det uidentifiserte flygende objektet var et romskip -
- med en hær av monstre ombord.
Minst én av dem overlevde.
Hvis du så et håndavtrykk...
...betyr det at volden ikke er over.
- Lager du meth? - Ja, absolutt.
Jeg mener det. Kjemikerne mine fant -
- fenylaceton ved vognen din.
De er ikke det de finner.
Det ligner.
Skaff deg bedre kjemikere.
Du kaster bort livet, Guerin.
Vil du holde meg i hånden?
Blir du noensinne lei av å spille macho?
Ble du?
Seriøst? Skal dette være en vits?
Jeg ser at du dør alene, antagelig ganske snart, -
- av syfilis.
Dette var en dårlig idé.
Vi trenger ikke å bli. Isobel kommer til å forstå.
- Søsteren til Rosa, så du det? - Søsteren drepte to mennesker.
Jeg kjører deg hjem.
Jeg kan ikke dra nå. Det er jo sangen min.
Nostalgi er kjipe greier, hva?
Jeg trodde at innen jeg kom hjem, så var du borte.
Ville du det?
Vi er ikke ungdommer lenger.
Det jeg vil, betyr ikke noe.
- Du fortalte henne det. - Ja.
Hun ble ikke redd eller sint. Hun stakk ikke av.
- Vi kan stole på henne. - Særlig!
De er voldelige.
De avskyr medfølelse, de avskyr frihet og kjærlighet.
Og de fråtser i vår tragedie.
- Så du sa ikke sannheten om... - Det kan hun aldri få vite.
Hun kan ikke få vite om Rosa.
Innerst inne er de drapsmenn.
Tekst: Morten Gottschalk www.sdimedia.com