I tidligere episoder...
Romvesenene lever blant oss og prøver underminere samfunnet.
Pappa kjente til romvesnene. Derfor fikk jeg obduksjonen.
Liz vet at Rosa ble drept av et romvesen.
Hvis Liz Ortecho sladrer på oss, må du slette minnet hennes -
- og få henne til å forlate Roswell, slik du gjorde for ti år siden.
Jeg rår ikke over Liz.
Liz Ortecho vil ha en morder. Jeg tilstår.
Det var jeg som drepte jentene.
Ventildekselet var ødelagt.
Jeg lar deg ikke melde deg. Vi kan vel dra av gårde, alle tre?
Du trenger en ny temperatursensor til kjølevæsken.
Liz kommer ikke til å gi seg før hun har fått oppreisning.
Blir du avslørt, blir Isobel og jeg avslørt. De gransker deg.
Tre nakne, stumme barn som bare dukket opp.
Hvis du går nedenom, går vi også nedenom.
Perfekt tidspunkt.
Hei! Hva gjør du her ute?
Jeg tenkte at dere trengte frokost.
- Fint. - Takk.
- Hvor er Iz? - Hun er ikke her.
Hun kom ikke hjem i går kveld. Da pleier hun å være med dere.
- Alltid. - Hun var her.
Hun svimte av på sofaen etter litt vin og film.
- Mye vin. - Ja.
- Hvor er hun nå? - På geiteyoga.
- Vi ringer hvis hun hører fra seg. - Da snakkes vi senere.
Ha det.
Takk.
Bilen hennes ble funnet på 285. Nøklene sto igjen i bilen.
Hun var kjempetrøtt da jeg slapp henne av, og Noah var ikke hjemme.
Jeg trodde at hun ville sovne.
- Ring henne igjen. - Greit.
Står til, doktor?
- Hva er det? - Ingenting. Du er bare... Jøss!
- Hvorfor er du så pyntet? - Intervju til forskerstillingen.
Ikke vondt ment, men du ser ikke like "jøss" ut.
Jeg har vært våken hele natten. Alt jeg visste om pappa, var løgn.
Mamma ga meg denne.
Hun gikk gjennom sakene hans og la en del i denne kassen.
Pappa var på behandlingshjem for alkoholikere på 80-tallet, -
- var utro gjennom hele ekteskapet og var besatt av romvesener.
Rosa har tegnet den. Jeg håpet at jeg tok feil om utroskapen.
Misbruker med et rulleblad. Det ser ille ut.
Det har vært litt mye. Jeg må jobbe og har ikke sovet.
Kan vi roe oss med snokingen bare i dag?
Faren min og søsteren din er ikke mindre døde i morgen.
- Jeg har også ting å gjøre. - Jeg ringer i morgen.
Den åttende juni. Da Rosa døde.
DU FORLATER NÅ ROSWELL
- Roswell-politiet. - Ja, hallo?
Noen prøver å velte kyrne mine. Det er nok ektemannen min.
- Miss Ortecho? - Dr. Avila!
- Gleder meg. - I like måte.
Bli med meg.
Studien var kontroversiell.
Det kom en del etiske klager.
- Det vanlige. - Ja.
Men deres arbeid med karettervokst er fantastisk.
For noen år siden var slike framskritt utenkelige.
Det er nesten science fiction.
Forsking der man gror det som andre tror er umulig, -
- er viktig for meg. Det er det eneste jeg vil gjøre.
- Roswell-politiet. - Kjæresten min tror at han er kål.
Nødtelefonen? Jeg har blitt et kålhode.
- Roswell-politiet. - Jeg filmer ved turkisgruvene.
- Sir? - Folk svever midt i ørkenen.
- Tre stykker, tenåringer... - Svever i luften?
Glem det. Jeg må legge på.
Bare prøv å stoppe meg!
Send øglefolket og et jordskjelv. Enda en tidevannsbølge!
Jeg har revet falskhetens slør, den dere tror at er en betongmur!
Jeg har ikke tid til ditt gøyale hån i dag.
Bra. Samme her.
Jeg vil vite hva du så i ørkenen kvelden da søsteren min ble drept.
Jeg hørte deg på tipslinjen. Du så tre personer som svevde.
Jeg kjente igjen stemmen din.
- Fordi du hører på podkasten? - Den går igjen i marerittene mine!
Jeg vet at ingen tror deg, men det gjør jeg.
Denne gangen. Jeg vil vite detaljene.
- Jeg trenger videoopptaket. - Det fins ikke noe.
Du sa at du spilte inn en dokumentar.
- Ingenting er en tilfeldighet. Ok? - Nei.
Folk som snakker, blir drept. Forstått?
Du kan prøve å banke. Men det er selvsagt mindre dramatisk.
Jeg er bekymret, Iz. Ring meg.
- Liker du romvesener? - Ja visst.
Jeg er Liz. Du er Isobels ektemann, hva?
- Noah Bracken. Har du sett henne? - Nei.
Jeg liker også sånt.
Hvis du vil se noe spennende, har Grant Green mye i forrådet.
Nord for Longs gård. Du får en rundtur for 20 dollar.
- Hvis du ser Isobel... - Ja, jeg ber henne om å ringe.
Jeg hadde glemt den gamle jakthytta til faren vår.
Faren din, egentlig.
Hvorfor kjørte du hele veien hit?
Det var vel arven, da.
Dette var ikke nevnt i testamentet. Jeg ville vite hva som skjedde.
Da jeg kom tilbake fra Irak, sa han at jeg kunne få den.
- Jeg trodde at du visste det. - Nei.
Hvorfor fikk du det? Og ikke jeg eller mamma?
Jeg vet ikke. Da jeg kom hjem, hadde han allerede gått bort.
- Kjenner du igjen denne? - Ja.
Nøkkelringen ser ut som min, men nøkkelen passer ikke.
Får jeg lete etter låsen? Etterpå drar jeg.
Da jeg kom hit, la jeg alle minnene fra før i skapet.
Slå deg løs.
- Skal du skyte henne? - Hun kan være i fare.
Hun kan være faren. Her sto bilen.
- Hvorfor var hun her? - Samme det.
Lurer du ikke? Vi vet ikke hvorfor hun får blackouter.
Jo. På grunn av traumer.
Sist det skjedde, var hun redd for at jeg skulle stikke.
Nå tror hun at hun skal miste deg, og hun får panikk.
Eller så er det alt pratet om Rosa.
Det er på tide å fortelle sannheten.
- Kommer ikke på tale. - Prøv å kalle på henne.
Kom igjen...
Isobel.
- Max... - Jeg vet hvor hun er.
Det er ikke noen lås.
Jeg fikk annet å tenke på.
Husker du da faren din satte opp teltet for å lære oss overlevelse?
Faren din hadde dratt hjem, så min lagde barnemishandling.
Vi snek oss inn igjen.
- Vi samarbeidet godt. - Ja.
Til du fikk hår på brystet og begynte mobbe meg -
- som en machomann fra en 80-tallsfilm.
- Jeg vet ikke hvorfor. - Fordi jeg var homofil.
Folk begynte å legge merke til det.
Hvis du var snill mot meg, kunne noen tro at du også var det.
- Unnskyld. Jeg... - Ikke si det.
Jeg har vært med på verre ting enn å bli ertet av deg.
- Hvor lang tid kan dette ta? - Jeg vet ikke.
Fanden!
Jøss!
Hjelp meg med å flytte dette.
Hva i helsike?
- Visste du om dette? - Nei.
Det er nå man skriker "ikke gjør det" når det er en skrekkfilm.
- Hva er det verste vi kan finne? - Ekte skjeletter!
Der er hun!
Isobel!
- Hva har skjedd? - Jeg vet ikke.
Det skjer igjen.
Akkurat som før.
Ingen fare. Vi er her.
Vi lar ikke noe fælt skje deg.
Jeg hadde foretrukket skjeletter.
Hvorfor kom du hit?
Jeg undersøker Rosa Ortechos dødsfall.
- Søsteren til Liz? - Liz har spørsmål.
Tror du at faren din var innblandet?
Rosa og pappa hadde et forhold.
Nei. Faren din var en bra mann.
Vet du hvorfor jeg fikk huset?
Fordi du klarte deg. Du var populær.
Du var best i klassen på medisin, og moren din var glad i deg.
Jeg var ikke elsket. Moren min var borte.
Faren min var en homofobisk, voldelig drittsekk.
Og faren din så det.
Han ga meg nøklene, slik at jeg skulle ha et sted å ta veien.
Han ville ikke ha utnyttet en fortvilet tenåring.
Han ville ha hjulpet til.
Hallo? Mr. Green?
Roswell, 1947.
Mens menn, kvinner og barn i byen sov, kom en stor...
Hvem har sendt deg?
Se!
Dette brukes til avrusing.
Pappa hadde gått gjennom 12-skrittsprogrammet et par ganger.
Kanskje han hadde henne her for å holde henne dopfri.
Eller så er det bare ønsketenking.
- Det er noe som ikke stemmer. - Ja. Jeg ville kalle det "feil".
Det er låst. Nøkkelen din.
Jeg vil bare snakke, Grant. Kan du legge unna våpenet?
- Vær så snill? - Ja.
Jeg er overvåket.
Ok...
Jeg er faktisk interessert i dokumentaren din.
Jeg var skeptisk tidligere, men du kan faktisk ha rett.
- Det tror du overhodet ikke. - Jeg har sett ting.
Hvem sendte deg? Hvordan hørte du polititipset?
Du burde være imponert over jakten på sannheten.
Det er ikke noe på båndet.
Før jeg startet podkasten, dokumenterte jeg meskalin.
Jeg var høyt respektert i de kretsene.
- Så du var høy den kvelden? - Som et høyhus.
Det var derfor de ikke stoppet deg.
Ingen ville tro deg likevel. Du utgjorde ingen løs tråd.
Hvem er "de"?
Det kan vel du svare på?
Et par karer dukket opp senere samme år.
Jeg ga dem en teip. Det var enten det eller en langsom død.
Skjønt, det var ikke den teipen.
Jeg trodde at du skulle være på vei til San Quentin.
- Så du har ikke tilstått? - Han skal ingen steder.
Max tror at det var risikoen for det som utløste din åndereise.
- Hva mener du? - Det skjedde sist på high school.
Noe kan ha utløst et gammelt traume.
- Frykten for å miste noen. - Michael? Tuller du? Nei.
Jeg drømmer allerede om hvordan jeg skal innrede husvognen.
Det er nok ikke noe traume.
Jeg brukte kreftene for å prøve å jage bort Liz.
Jeg forsto ikke hvor mye vanskeligere det skulle bli nå.
- Vanskeligere? - Ja, fordi jeg er utrent.
- Alt er vanskeligere denne gangen. - Det var ikke det du mente.
- Max... - Har du forstyrret Liz' tanker før?
Hun prøvde jo ved drive-in-luken.
Det var derfor dere foreslo det. Fordi det har fungert før.
Du fikk Liz til å reise.
Etter Rosa og high school forlot hun meg ikke. Du sendte henne av gårde.
Si det! Innrøm det.
Jeg kjenner igjen hendene hans.
Pappa var ikke utro med søsteren til Liz.
Han var utro med moren hennes.
Derfor ville han hjelpe Rosa. Derfor var han lei seg da hun døde.
Rosa var datteren hans.
Jeg har alltid visst at vi ikke var alene.
Da jeg ble eldre, forsøkte jeg å benekte det jeg visste.
De fins.
Rosa...
Har du hatt det hele tiden? Hvorfor har du ikke sagt noe?
Jeg er ikke dum.
- Jeg tok imot pengene. - Hvilke penger?
Jeg har sagt nok. De som snakker, mister livet.
Du snakker mer enn noen.
Ikke om noe ordentlig.
Jeg skjønner. Noen betaler deg for å fylle eteren -
- med falske konspirasjonsteorier og propaganda.
Det som er ekte, virker ynkelig i forhold.
- Falske nyheter om romvesener. - Jeg har teorier om 11. september.
- Hvem betalte deg? - Du skulle ikke snakke!
- Jeg burde ha visste det! - Hysj, nå!
Gitter for vinduene. Vi må komme oss vekk herfra.
Alle som etterforsket ulykken, døde.
Søsteren din visste det sikkert. Død. Jim Valenti visste det. Død.
Nå, Liz Ortecho og Grant Green.
Hvor mange skudd var det? Etter seks må han lade om.
- Det var fire. - Vi deler oss.
- Nei! - Du brøt deg inn.
- Jeg prøvde å stoppe deg. - Vent!
Fem, seks.
Vi prøvde å beskytte hemmeligheten.
- Du ville fortelle det til Liz. - Jeg elsket henne!
- Hvordan skulle jeg vite det? - Hvis du bare kunne lese tanker!
Jeg trodde at det var en farlig forelskelse som kunne true oss.
Du bestemte reglene. Utmerk dere aldri!
Vi bestemte én gang, til ditt eget beste.
Dere løy i ti år!
Iblant skjuler man ting for å beskytte de man elsker.
Som når man lyver for sin elskede om et drap. Rosa og vennene.
Siden Liz dro sin vei, har jeg aldri vært lykkelig!
Jeg trodde ikke at jeg fortjente en avskjed.
Vet du hva som fikk meg til å stå opp?
Kjærligheten til dere to.
Du... Det er lenge siden.
Nei! Det skjer nå!
- Jeg vil snakke med Liz. Hvor er hun? - Hvordan skal jeg vite det?
Du tok deg inn i hodet hennes. Finn henne, Isobel!
Hva er det?
- Hun er i fare. - Gi meg nøklene!
- Hun er ved Lones gård. - Du!
Roswell, 1947.
Mens menn, kvinner og barn i byen sov, -
- svevet en kraft over dem som var større enn noen trodde.
Det begynte som et lysskinn som vokste på himmelen.
Var det et stjerneskudd? En komet? Eller noe annet?
Romvesenene landet den kvelden, og beviste...
Hvem har du sagt det til?
- Wyatt! - Hvem?
Jeg forteller alt! Men slipp meg ut. Jeg har ingenting å tape.
Hjelp! Wyatt! Hvorfor gjør du dette?
Wyatt!
Det er meg. Er du uskadd?
Det er Wyatt Long.
Unnskyld at jeg trakk deg inn i alt dette.
Kyle...
Hvor mange menn kjenner du som var alles pappa?
Det var den Jim Valenti var. Og han var faren din.
Den faren jeg fikk, var et monster. Og er det ennå.
Fordi han sendte deg i krigen?
Faren min var krigen min.
Faren din så det da vi var barn.
- Husker du da vi bygde hytta? - Ja.
Den sommeren oppdaget pappa at jeg var homofil.
Han visste det før meg.
Han tenkte å slå det ut av meg. Jim prøvde å gripe inn.
Men man kan ikke tvinge noen til å slutte å hate.
Og pappa hatet meg.
Du har misforstått.
Pappa ga deg ikke nøkkelen fordi du var svak. Det ville han aldri tro.
Du er det modigste mennesket jeg kjenner.
- Er det flere her? - Grant Green. Et sted.
Følg etter meg.
Ikke rør deg! Ned på kne!
Vi må stikke. Hold deg bak meg.
Det er Wyatt.
Max! Du... Jeg er virkelig lei for det.
Max!
Jeg er lei for det.
Max...
Jeg var på sykehuset. De sa at du dro.
- Har du operert deg selv? - Jeg er ulik deg.
Det må ikke legene se.
Dette er ubegripelig.
Wyatt er en rasist med nag, men han er også feig.
- Han gikk etter Grant og deg... - Vis meg såret.
- Det er ingen fare. - Du har jo vondt.
- Hvorfor er du her? - Du kom da jeg trengte deg.
Så...
- Jeg vet at det ser dumt ut... - Bruker du nattkjole på geiteyoga?
- Hva slags yoga? - Jeg skal...
Jeg går nå.
- Har du en annen? - Nei! Gud, nei.
Jeg kan faktisk forklare.
Kan du forklare det? Bestefar gjemte sprit i gamle vaskemiddelflasker.
Er det hva dette dreier seg om?
De var gjemt over hele huset.
Jeg vil stille opp for deg, men du må tilstå.
Du må fortelle meg sannheten. Det er bare sånn dette kan funke.
Dette går ikke, Isobel.
Jeg kan ikke fortelle det.
Jeg er lei for det, Noah.
- Det er jeg virkelig. - Jeg tenkte meg at du ville si det.
Nei...
Jeg trenger litt tid.
Noah!
Har du ikke dratt?
- Hvor tok Noah veien? - Jeg er en løgner.
Og jeg er...
...så sliten.
Jeg også.
Jeg var livredd i natt.
Ja, han siktet jo på deg.
Ikke for min egen del.
Da du dukket opp...
...visste jeg at jeg var trygg.
Jeg følte det i ryggmargen.
Men magefølelsen sier meg at jeg ikke skal stole på deg.
Hvordan kan det stemme?
Hjertet er ikke logisk, Liz.
Kjærlighet får en til å gjøre sprø ting.
Det får en til å gjøre vakre og fryktelige ting.
Sånt man aldri ville gjøre.
Du snakker ikke om meg.
Du prater om en annen.
Handler det om Rosa, Max?
Alt jeg gjør, er en mørklegging.
Jeg vet ikke hva jeg skal føle overfor min mann.
Han kjenner ikke meg. Jeg kjenner ikke meg selv.
Jeg bare later som hele tiden!
Kanskje det er på tide at vi forteller dem vi elsker, sannheten.
Ja...
Ellers kommer hemmelighetene til å rive oss i stykker.
Nå har vi tre ingen hemmeligheter.
Ikke nå lenger.
Hva er det?
Du skjulte vel ikke drapet på søsteren min fordi du drepte henne?
En du var glad i, gjorde det.
De tre likene som svevde ut av hulen. Det var Michael.
Han kunne ikke flytte dem. Hånden hans var vel brukket?
- Han flyttet dem med tanken. - Hvordan vet du om grotten?
Du har ingen anelse om hvor mye jeg vet.
Merket... Hvordan er det mulig?
Hva er det, Michael?
- Hva er hemmeligheten? - Jeg drepte ikke de jentene.
Du vet hvem som gjorde det.
- Det har du alltid visst. - Nei.
Det er ikke din hånd.
Din er for stor. Og Michaels hånd var brukket da.
Det var derfor du skjulte alt.
Det er derfor du har løyet hele tiden!
Den skyldige er den du er aller mest glad i.
Si sannheten for en gangs skyld!
Det var Isobel, ikke sant?
Ja.
Tekst: Morten Gottschalk www.sdimedia.com