En politimann er skutt. Vi trenger legehjelp.
Faen ta deg! Nei!
Veldig sterkt.
Jeg er så imponert over at du krabbet nedover gangen.
Pust, rolig og fint.
Jeg vet at det er smertefullt,
men du rev opp flere sting da du falt av båren.
Jeg forsto straks at du var en fighter.
Bare fortsett å kjempe.
Vær litt tålmodig. Jeg vet at det gjør vondt, men...
smerte betyr at du lever.
Stol på meg.
Hallo. Hvordan står det til i dag?
Kan du si noe?
Du blir bedre for hver dag.
Hvis du ikke har noe imot det, skal jeg sørge for den unge damen en stund,
så får vi snakke siden. Ok?
Sånn ja.
Fantastisk. Ok.
Jaha, la oss se hva vi har her.
Jeg tror det er på sin plass med litt rehabilitering i dag.
Kan du prøve å røre den litt?
Bare små bevegelser, ikke noe stort.
Sånn ja.
Bra. Det er bra.
Som jeg sa: små, enkle bevegelser.
Smerte er bra. Det betyr at du heler.
Prøv igjen. Utmerket. Kom igjen.
Kom igjen.
Jeg må ha feilvurdert framskrittene dine.
Min feil. Ikke få panikk. Jeg skal bare pakke deg inn.
Vi må jo sørge for at stingene ikke rives opp igjen.
Ikke gå din vei. Jeg kommer straks.
Tar du rehabiliteringen i dine egne hender, hva?
Jeg burde vel blitt sint, men jeg er ikke sint på deg.
Jeg beklager dette. Vi må sørge for at du blir bedre.
Jeg skal faen meg skjære halsen over på ham hvis det er det som kreves.
Hallo?
Ikke skad deg selv.
Du har vært borte i flere dager. Jeg trenger en å snakke med.
Hvordan har du det?
Kan du snakke?
Jeg stiller spørsmål, så nikker eller rister du på hodet, ok?
Vet du hvor vi er?
Hva synes du om pleieren vår?
Det er vanskelig å svare på, ikke sant?
Liker du ham? Han sier hele tida at han har reddet oss.
Vet du hva som skjedde med oss?
Vet du hvem jeg er?
Ikke?
Er du så heldig stilt at du vet hvem du er?
Jeg ser at du ikke har noen anelse om hva forbindelsen vår er.
Fremmede? Bror og søster?
Mann og kone?
Jeg skulle ønske at jeg kjente deg igjen. Du er kjekk.
Jeg vil tro at jeg hadde husket det.
Hvordan ser jeg ut?
Jeg vet ikke hvorfor, men det spiller en rolle.
Er det ille? Er jeg bare...?
Faen også.
Hallo, solstråle.
Hun kommer seg. Det gjør dere begge to.
Det er et mirakel. Et sant mirakel.
De sier at renslighet er en dyd.
Ut fra det ordtaket og ut fra hvordan det ser ut her,
så er vel jeg moralsk fordervet.
Det er vanskelig for en mann på min alder. Veldig vanskelig.
Men naturligvis... Nå som jeg har selskap,
må jeg pleie mitt ytre, ikke sant?
Kjære vene. Hva er det der?
Det der må vi ta en titt på.
Kjære vene.
Jeg må dessverre gå inn der.
Ellers risikerer du å bli rammet av en bakterieinfeksjon, vennen min.
Det kan vi ikke ha noe av. Pust inn.
Nei, nei, kom igjen. Jeg vet det. Det er ingen fare.
Du må bedøves. Jeg kan dessverre ikke ha deg våken.
Pust inn. Pust inn. Pust inn.
God morgen. God morgen.
Hallo, engleøyne.
På tide med litt mat, kanskje.
Det er ikke gourmetmat, men det er min egen spesialoppskrift.
Det er en blanding av urter fra hagen, grønnsaker og korn.
Det er alt dere trenger for å hele. Så... hvem begynner?
Skal du ikke smake engang?
Du må være sulten. Vil du ikke smake?
Kom igjen. Kom igjen.
Kom igjen. Ta en munnfull. Spis!
Putt det i munnen.
Jeg tror... Jeg tror at jeg kan smake.
Flott. Da gir vi deg en liten smaksprøve.
Vær så god. Små skjeer. Ja.
Det er så beskt!
Det er hydrastinurtroten. Den motvirker infeksjoner og muskelspasmer.
Det finnes så mange medisiner i dag.
Alle vil ta medisiner for den minste lille verk.
Men jeg må si dere at svaret finnes i jorda.
Den inneholder alt vi trenger.
Dette er lakrisrot.
Den ble tatt i bruk så langt tilbake som 1750 f.Kr.
Den er kjent for sine foryngende egenskaper,
og den er 50 ganger søtere enn foredlet sukker.
Det er ganske fantastisk. Der ser du!
Jeg er glad for at du liker det. Det ble bedre.
Ja, ikke sant? Se på meg. Jeg spiser det.
Jeg skal la deg spise mens jeg prøver å mate dette monsteret.
Vi fjerner disse båndene, slipper deg ut i det ville.
Sånn ja. Kan du ta den? Utmerket.
Nå er det din tur. Jaha...
Kom igjen. Putt det i munnen. Gap opp, og inn i munnen med det.
Gap og putt det i munnen.
Du må spise, ok? Du må spise!
Sånn ja. Kom igjen, gap opp. Du må spise.
Kom igjen. Inn i munnen med det. Sånn ja, kom igjen.
Du skal gjøre det. Kom igjen. Gap. For helvete...
Ikke oppfør deg sånn!
Kom igjen. Kom igjen...
Ja! Ja. Takk, gode Gud. La være.
Det er greit. Du klarte deg.
Kom tilbake. Bli med meg.
Dette er andre gang jeg har vært nødt til å redde deg, min lille engel.
Kom igjen. Nå legger vi deg i senga igjen.
Jeg skal la deg komme deg.
Så skal jeg forberede dagens hendelser.
Hva har du planlagt?
Hva slags sted er dette? Du har vel vært på et sykehus før?
Ikke et som dette.
Det første skrittet er alltid det vanskeligste.
Kom igjen. Opp på føttene.
Er vi virkelig klare til dette? Ja, ja. Opp og stå.
Kom igjen. Sånn, ja.
Opp. Sånn ja. Kom igjen.
Kom igjen, små museskritt. Nå beveger vi oss.
Det blir litt fysioterapi i dag. Sett deg. Du skal være her borte.
Armen... Jeg kan ikke. Jeg kan ikke.
Sånn ja. Denne skal inn der.
Bra. Nå skal vi finne din stabilitet.
Det er bra. Enkle bevegelser.
Du.
Vi skal bygge opp hele styrken med motstand.
Sånn. Vi skal gå sakte inn...
Ser du hva jeg mener? Kveles du av den?
Da må du skyve ut, ikke sant?
Skyv ut. Jeg hjelper deg. Skyv ut.
Pust... ut.
Sånn ja. Veldig bra. Og inn.
Kom igjen. Du kan bedre enn det, ikke sant? Du er en stor, sterk kar.
Og ut. Veldig bra!
Jeg hjelper deg, men det er mest du. Og tilbake inn... og ut.
Ut. Jeg hjelper deg.
Inn... og ut. Veldig bra. Og tilbake inn.
Det er for mye for ham. Litt raskere nå.
Sånn ja. Og ut. Og inn.
Slutt! Det er for mye for ham. Hysj. Og fortere!
Ja. Fortere nå. Fortere.
Fortere! Det er for mye!
Jeg skal ikke lyve for deg. Jeg er veldig skuffet.
Du må anstrenge deg litt.
Ellers blir du ikke bedre.
Så... vi prøver igjen i morgen.
Da er vi her.
Det kan være mitt yndlingssted på jorden.
Det er alltid deilig å komme ut. Jeg er så glad for å dele det med dere.
Ikke bry dere om ham. Han er harmløs.
God morgen. Hallo, Tornerose?
Hallo? Hallo!
Jeg ønsker dere velkommen til mitt eget lille paradis. Er det ikke vakkert?
Det er fortryllende.
Ja. Og du?
Hva? Jeg føler meg i hvert fall bedre.
Det er nok ikke bare placeboeffekten.
Treningsstudioet er ikke like effektivt som en god, gammel spasertur i naturen.
Ta for eksempel alle disse plantene.
De har ulike egenskaper som enten kan hele eller muligens skade.
Kan du fortelle oss hvordan du fant oss nå?
Ja. Hvorfor ikke?
Hva husker du? Da jeg ble kvalt, så jeg et bilde.
Jeg ble angrepet.
En mann i maske, og han... Jeg... Var det...?
Om det var hva? Meg?
For Guds skyld! Jeg er vel litt for gammel til å snoke rundt sånn?
Det var vel ikke deg, unge mann?
Jeg vet ikke hva som skjedde før jeg fant deg.
Jeg støtte på dere en god stund etter det.
Er det noe annet du husker? Nei.
Jeg hadde satt pris på om dere så på dette stedet som hjemme.
Det er veldig snilt av deg,
men jeg tror at vi vil dra til vårt egentlige hjem en dag.
Hvor er det? Jeg vet ikke nøyaktig. Ikke ennå.
Hva sier du, unge mann? Hvor kommer du fra?
Det er en stor verden der ute.
En veldig stor verden. Hvor skal vi begynne?
Kanskje du kan fortelle hvordan du fant oss, så kan vi sette det sammen.
Jeg vet ikke hvorfor dere var så ille tilredt da jeg fant dere.
Jeg vet bare at dere hadde flaks at jeg fant dere akkurat da.
Ellers hadde dere ikke vært her.
Hadde vi ingen IDkort? Nei, slett ingen.
Jeg vet verken hvordan eller hvorfor. Jeg dukket opp for å ta meg av det.
Er det noen vi kan ringe til? Nei! Jeg verdsetter min ensomhet.
Jeg bruker ikke telefoner.
Jeg vil... Vi vil dra herfra. Snart.
Folk må lete etter oss.
Hvorfor sier du det?
Det gjør folk når noen forsvinner. De ringer til politiet og leter etter en.
Er jeg en forbryter nå? Nei.
Jeg gjemmer dere... Det var ikke det jeg mente.
Visste du at hvis man lar én del av en plante visne,
så kan det drepe resten av planten?
Man må klippe bort... den råtne delen.
Ellers kommer resten av den til å visne og råtne og dø.
Slutt, vær så snill.
Slutte med hva?
Slutte med... hva?
Føles ikke dette stedet...
Føles ikke dette stedet som hjemme for deg?
Det skal føles som hjemme. Jeg antar det.
Ja.
Dette er hjemme. Hjemme.
Takk.
Da går vi videre.
Hva sier du?
Er dette hjemme?
Ikke tving meg til å vente på svar. Bare si det.
Bare si... Han skal jo si hva han mener.
Han ser alltid på meg.
Jeg tror at noen vil holde meg med selskap
når jeg klipper bort de råtne delene, ikke sant?
Vi slipper ham løs.
Vi gir den unge mannen rosesaksen som han vil ha.
Nei, nei. Kom igjen.
Nei. Nei. Nei.
Kom igjen. Kom igjen. Nei. Slutt!
Slutt. Vær så snill, slutt. Vent. Han har sluttet...
Nei, slutt. Slutt!
Det er ikke meg, det er ham! Nei!
Slutt! Slutt nå!
Det er ham! Nei, nei. Slutt. Slutt!
Vær så snill, la være. Slutt! Nei, nei...
Slutt nå! Ikke hun! Ikke hun!
Hjelp meg! Slutt! Slutt!
Se hva han gjør med henne! Slutt!
Nei, slutt! Nei.
Hjelp! Slutt! Hjelp meg!
Hjelp! Slutt!
Hjemme! Hva?
Hjemme.
Han snakker! Endelig snakker han.
Dette er hjemme.
Vi er en familie.
Vi har hatt en veldig lang dag.
Jeg skal ordinere en god natts søvn til dere begge to.
Her har vi noen skjønne blomster. Dere våkner i morgen og ser dem.
Jeg er lei for i dag, men det var neppe min feil.
Dere skal bare vite at jeg prøver å ta meg av dere. Jeg gjør mitt beste.
Jaha. Nå skal vi få en god natts søvn.
Så begynner vi om igjen i morgen tidlig. God natt.
Ikke la lusene bite
Gjør de det, så ta en sko og slå dem gule og blå
Er du ok? Ja. Det er greit, antar jeg.
Han kommer til å drepe oss. Han reddet jo oss.
Var du ikke med i hagen? Du erter ham opp.
Du må være hyggeligere. Vi lever takket være ham.
'Vi lever takket være ham'? Han reddet meg i morges.
Hvorfor skulle han gjøre det for så å drepe meg?
Mener du det?
Jeg vet ikke, men jeg vet hva jeg så. Noen angrep meg.
Ja, han. Nei, det var ikke ham.
Det var ikke meg. Det har jeg aldri sagt.
Du antydet det.
Har du tenkt mer på hvem du er?
Nei. Jeg har ingen anelse.
Det føles som om jeg har barn.
Jeg kan ikke se deres ansikter, men...
Kanskje jeg bare liker barn.
Noen må lete etter oss.
Og inntil de dukker opp, må vi prøve å være lydige.
Jeg er ikke overbevist. Alternativet er å erte ham opp.
Hvordan har det fungert hittil?
Du har en tatovering på skulderen. Hvor kommer den fra?
Faen... Se på den. Ringer det ingen bjeller?
Jeg må ikke vite hvem jeg er for å forstå at jeg ikke skal være her.
Jeg akter ikke å bli.
Du kommer ikke ut hvis du ikke spiser.
Jeg skal spise drittmaten, være høflig, få i gang beina, og så stikker jeg herfra.
Hvordan da? Vi er to, og han er én.
Vil du bli her? Greit.
En vakker dag våkner du, så er jeg borte.
Blir du med?
Ja, du blir med.
God morgen, god morgen, god morgen.
Det virker som om jeg har blitt ganske tynnhudet
etter alle disse årene i ensomhet.
Vi... Nei...
Disse sprøytene fikser alt. Tro meg. Jeg vet det.
Flink jente.
Samme for den unge herren.
Alt vi trenger for å klare dagen.
Jorda har velsignet oss med alle disse vakre, mirakuløse tingene.
Livet er en velsignelse. Livet er ikke noe man... tråkker på.
Jeg håpet at jeg kunne få dele det med dere.
At det ville være en viss grad av respekt og beundring...
for verden og for... meg.
Men i stedet blir jeg møtt med kald og beregnende taushet
og stirrende blikk og forakt
og fordømmelse fra mine underordnede.
Jeg som bare har gitt dere klær og mat.
Faktum er... at du ikke spiste opp frokosten din i går.
Spis opp frokosten din.
Til deg har jeg laget en spesialrett.
Hogg innpå.
Flink gutt.
En til. Gap stort.
Sånn ja. Og en til.
Jaha. Hvordan smaker det? Det er utsøkt.
Mener du det?
På en skala fra 1 til 10?
Ni... Jeg ser at frøene begynner å virke.
Hva gjør du med ham? Et mildt lammende middel...
for å sørge for at han spiser så mye som jeg vil.
Du hadde ikke trengt å gjøre det. Han ville spise. Vi snakket om det.
Så dere har snakket om det? Dere har snakket om det...
Da skal vi stappe litt mer mat inn i den der aktive munnen.
Sånn ja.
Noen har visst appetitt i dag. Sånn, ja.
Spis. Mer spising og mindre prat.
Jo fortere du får fart på blodet, jo fortere går giften gjennom kroppen.
Rør på deg, så klarer du deg.
Ok. Og nå til deg.
Tror du at du orker å stå opp?
Å, skjønne nye verden. Sånn ja.
Flott. Sånn skal det være. Det er utmerket.
Da skal vi bare kle av deg, ikke sant?
Nei, vær så snill.
Tullprat. Jeg er lege.
Jeg har sett hver eneste tomme av kroppen din.
Kom hit. Sett deg på fanget mitt. Sånn, ja. Flink jente.
Veldig bra.
Snart skal jeg fortelle alt om meg selv.
Nå skal vi gjøre deg ren.
Vi skal gjøre deg frisk som en tusenfryd.
Du er et flott eksemplar.
Jeg er så stolt av framskrittene dine. Klarer han seg?
Jeg var nemlig et ensomt barn.
Faren min var lege. Han var hjernekirurg.
Den første hjernekirurgen
som klarte å foreta en hjernetransplantasjon på en sjimpanse.
Han var en genial mann. Et geni.
Jøss... Se på det.
Han er i trøbbel. Vi bør se til ham.
Når han er stille da er han i trøbbel.
Inntil da kan du ta det rolig. Alt er bra.
Vi gjør deg fin og ren. Frisk som en tusenfryd.
Hva er det? Hva er galt?
Jeg henter et håndkle.
Ikke gjør noe som jeg ikke ville ha gjort.
Vi må komme oss vekk. Han vil drepe en av oss.
Ja. Meg.
Ok, da går vi.
Hva i helvete er dette?
Dere kan flykte.
Dere kan løpe som rotter i en labyrint, men det er ingen utgang.
Vær redde for mørket.
Vær veldig redde for...
mørket.
Hvordan gikk det? Hallo?
Hvor er du? Vær så snill, svar meg.
Her nede. Jeg ser noe.
Kom hit. Kom ned hit.
Hva i helvete...?
Ole, dole...
doff.
Jeg har ei lita jente.
Hva? Ei lita jente.
Hun er der ute og leter etter meg!
Pust. Bli hos meg.
Jeg må finne henne. Pust. Pust.
Hør her. Hør etter.
Jeg skal få deg ut herfra. Ok? Lover du det?
Ja. Hvis du vil se henne igjen... Jeg må ut!
Veldig bra. La oss leke den leken. Kom.
Gjemsel.
Kanskje dere ikke liker det dere får se der nede.
Klar eller ikke nå kommer jeg!
Hva i helvete?
Er det denne, eller er det...? Det er ingen fare.
Unnskyld.
Dag 1 Dag 2 Dag 3 Dag 4 Dag 5
Hva faen? Det er som et familiealbum.
Hva leter du etter?
Det som skjer når han har fotografert ferdig.
Kom igjen. Kom. Nei.
Nå stikker vi herfra. Kom igjen.
Hvor er dere?
Kom igjen. Kom igjen!
Dere kan vel komme på te
Neste lørdag klokka halv tre
Pannekaker, tekaker
Alt dere trenger
Kom neste lørdag klokka halv tre
Hvem vil ha kake?
Det er fint. Sov nå.
Iblant finnes det skjønnhet i ødeleggelse også. Vet du hvem som sa det?
Bakunin, den store russiske filosofen.
Jeg har konkludert at det er noe galt med hodet til den der fyren.
Derfor skal vi forandre saker og ting.
Jeg har virkelig prøvd å få ham til å føle seg hjemme.
Han kan ikke forsone seg med det.
Ikke som deg. Du har akseptert det. Du forstår.
Ingen får forlate dette stedet om det ikke skjer på mitt initiativ.
Du må fortelle meg noe.
Jeg må stole på deg. Jeg må vite at deres uhellige allianse er over.
Snakk med meg. Fortell hva han gjør når jeg forlater rommet og slokker lyset.
Hva skjer da? Fortell meg det, nå.
Når jeg slokker lyset, hva sier han til deg?
Vær ærlig.
Han planlegger.
Han legger planer mot deg.
Og hva gjør du? Hva gjør du? Jeg har lyttet.
Jeg er lei for det.
Jeg er lei for det. Unnskyld.
Greit. Du skal hjelpe meg nå, ok?
Du skal hjelpe meg med å bestemme hva vi skal gjøre med ham.
Jeg kan gjøre ham blind.
Ja? Skal vi gjøre det? Hva synes du?
Kastrering?
Jeg kan også... Jeg kan drepe ham.
Hva vil du at jeg skal gjøre? Skal jeg bare få ham til å tie?
Få ham til å tie. Hva?
Få ham til å tie.
Og du vil aldri mer høre på hans små planer?
Nei. Nei.
Vil du gå inn på barnerommet igjen? Nei.
Si det. Jeg skal ikke... hva da? Jeg går ikke inn på barnerommet igjen.
Akter du å høre på meg?
Akter du å fortelle alt som foregår i det vesle hodet ditt?
Ja.
Si det! Jeg har ei datter.
Hjelp meg med å finne jenta mi. Ja, selvsagt.
Først skal jeg gi deg noe som har gått i arv i familien min
fra generasjon til generasjon.
De tilhørte en person som var veldig spesiell for meg.
Det er en liten belønning for din lojalitet mot meg.
Sånn ja. Hva sier man?
Takk.
Jeg tror ikke jeg vil at du skal se dette.
Du skal ta en liten høneblund. Pust inn.
Og inn.
Og en gang til...
Det kommer til å ordne seg. Vi klarer oss. Vi klarer oss.
Se på ham.
Nå er han som en stum liten pottetrent valp, hva?
I dag har vi lært at handlinger får konsekvenser. Gjenta etter meg.
Handlinger får konsekvenser.
Han snakker, du lytter, jeg handler.
Han snakket og jeg lyttet.
Ikke mer. Vi er ett, du og jeg.
Se på de vakre øredobbene du har nå.
De er kjempefine. Gi meg et smil.
Jeg trenger et lite råd fra deg.
Jeg er ikke sikker på at det holder med munnen hans.
Se på beina hans. Så store og sterke de er, som en elgs. Han kan løpe.
Tror du det holder med stortåa?
Ja.
Ja, det tror jeg også.
Ikke kjemp imot. Jeg vil nødig ta mer enn nødvendig.
Dø, din jævel!
Jeg er så lei for det. Herregud.
Jeg er så lei for det. Så lei for det.
Pene øredobber. Helvete!
Faen.
Du... Vent, vent.
Du... Kom hit.
Lukk opp.
Ser du det der?
Hva faen?
Det stinker så fælt. Hva er det der?
Hold fast. Hold fast i rekkverket.
Her, her!
Herregud!
Jeg mistet den jævla øksa!
Drit i den, nå stikker vi herfra.
Kom igjen!
Rolig.
Hva faen? Bra gjort.
Det er visst to kapable individer jeg har å gjøre med.
Dere er overlevere. Jeg sa jo det. Og nå har dere bevist det.
Vi kan vel sette oss som voksne, så skal jeg forklare alt.
Nei, nei, du forstår ikke.
Familien som dere vil finne, er rett her.
Vi er ikke interessert.
Vi trenger ham ikke. Vi skal finne en ny kamerat til deg.
Siste sjanse. Dra til helvete.
Dere kommer ikke til å like utfallet av det
hvis jeg må lete dere opp.
Nå går vi inn.
Kom.
Fort, hopp opp der. Opp med deg.
Stol på meg, ok? Stol på meg.
Lås døra!
Hva er det? Jeg vet ikke.
Herregud.
Du... Det er ok.
Slapp av. Han er borte. Han er borte.
Se på meg. Se på meg.
Det går bra nå. Greit? Faen...
Hallo der!
Denne kommer til å stoppe.
Hallo! Vi trenger hjelp!
Å, faen. Vent! Vent!
Helvete! Kom igjen!
Faen!
Hvorfor stopper de ikke? Se på oss.
Husker du noe ennå?
Jeg vet at du gjør det. Jeg ser det på deg. Hvorfor sier du det ikke?
Jeg bare... Jeg bare håper at jeg ikke er den fyren jeg tror.
Kom.
Hei...
Takk og lov. Kan du kjøre oss til nærmeste by?
Ta hånda mi! Kom igjen! Slipp henne!
Sett opp farta! Spring!
La oss være i fred!
Dere har moret dere nok. Nå skal vi dra hjem. Jeg skal ta meg av dere.
Dere kan bli med hjem nå, eller så får dere dø.
Dra til helvete, jeg vil heller dø!
Du kommer til å klare deg.
De der øredobbene... De betød mye for meg.
Hjelp meg. Drep meg. Hvorfor velger du alltid ham?
Vær så snill, du må hjelpe ham. Vær så snill, hjelp ham.
Du må hjelpe ham. Du må gjøre noe!
Vær så snill, gi ham en av sprøytene dine.
Du må. Du må hjelpe ham. Vær så snill, hjelp ham.
Gi ham en av sprøytene. For ham. Bare for ham.
Hvis du bare hadde følt sånn for meg.
Vil du ha disse?
De har stor affeksjonsverdi.
Grip dem. Nei! Nei!
Det er greit. Han er borte.
Vi må sørge for at du får hjelp. Greit.
Ok, er du klar?
Ok, hold ut. Det ordner seg.
Kan noen hjelpe oss? Vær så snill!
Kan noen hjelpe oss?
Du, du. Du...
Jeg er lei for det. Jeg er lei for at jeg brakte oss hit.
Hvis jeg har gjort noe... Hva jeg enn var før, hva jeg enn gjorde...
Det spiller ingen rolle lenger. Livet vårt begynner nå, ok?
Hva heter du? Hva?
Husker du navnet ditt? Jeg vet ikke hva jeg heter.
Du kan kalle meg Joe.
Joe? Ja.
Det er et fint navn. Hva skal jeg kalle deg?
Du kan kalle meg... Elizabeth.
Elizabeth. Ja.
Ok, Joe. Jeg heter Elizabeth.
Det skal vi kalle hverandre lenge, ok?
Jeg vet ikke, det høres så kongelig ut.
Ok. Opp med deg. Vi skal få deg opp. Ok?
Hvor er vi?
På et ordentlig sykehus, med ordentlige leger og sykepleiere.
Klarte vi det?
Jeg sa jo at vi skulle klare det.
God morgen, doktor.
Har noen varslet familiene våre? Det får dere ta med inspektøren.
God morgen. Hvordan har dere det? Bra.
Utmerket. Er alt i orden?
Mens dere har kommet dere, har vi sjekket deres fingeravtrykk og DNA.
Jeg vil snakke med dere hver for seg.
Hvorfor kan vi ikke gjøre det sammen?
Det er problemer med fingeravtrykkene dine. De samsvarer ikke.
De samsvarer ikke? Hva betyr det?
Mamma?
Du får ikke komme inn hit.
Slutt! Ikke rør henne! Sykepasser!
Det er umulig.
Er det henne? Det er datteren hennes. Kom nå.
Du skulle vente på gangen. Slutt! Slipp henne!
Hva er det som foregår?
Hva er det? Jeg trodde ikke at det var mulig.
Fingeravtrykkene dine samsvares ikke.
Du har sagt det! Hva betyr det?
Alt blir bra. Jeg er hjemme.
Det ligner deg, men det kan ikke være deg.
Du er ikke moren min! Jo!
Fingeravtrykkene på høyre hånd tilhører Alan Ray, dødscellefange.
Fingeravtrykkene på venstre hånd tilhører Billy Doolan, politimann drept i tjeneste.
Det er meg! Hvem kan det ellers være? Du er datteren min, jeg er moren din.
Jeg satt ved senga di hver kveld.
Angrepet var forferdelig, men jeg føler meg bedre nå.
Hvilket angrep? Jeg tok meg av deg da du var syk.
Syk? Fortell om innbruddstyven.
Kvinnen som bodde i den leiligheten, hadde ingen barn.
Hun er datteren min. Sanseminne.
Muskelminne. Traume. Sånne ting kan etterlate et avtrykk på kroppen.
Hva? Jeg husker det. Jeg var bare fire år.
Jeg så deg dø.
De er ikke ofre. De er kropper. Bare kropper.
De var allerede døde.
Han drepte ikke noen. Han vekket dem til live.
Han sydde sammen folk...
og gjenopplivet dem.
Jeg vet ikke hva som skjedde før jeg fant dere.
Jeg vet bare at dere hadde flaks at jeg fant dere akkurat da.
Ellers hadde dere ikke vært her.
Familien som dere håper å finne, er rett her.
Stol på meg.
Smerte... betyr... at du lever.
Det var hjemme. Nei, nei, nei!
Hva gjør de? Ok.
Vent. Hold deg rolig nå.
Hva gjør dere? La henne være!
Hva gjør de? Nei, nei, nei!
Prøv å være rolig. Slipp meg! Faen!
Nei! Nei!
Faen! Han hadde rett! Faen!
Hvor skal dere føre oss?
Hvor faen skal dere føre oss? Dere får ikke lov! Slipp oss!
Elizabeth. Hør på meg. Jeg er her.
Det er ingen fare, jeg er her. Slipp meg!
Vær forsiktige. Byrået trenger dem til tester.
Nei! Nei!
FORURENSET MATERIALE
For faen.
Hvem sin syke spøk er dette? Det er ikke morsomt!
HERR OG FRU FRANKENSTEIN
Hallo der.
Tekst: Anna Bjørshol sdimedia