Betjent skudt. Anmoder om assistance!
Fanden tage dig! Nej!
Meget stærk.
Det imponerer mig, hvordan du kravlede ned ad gangen.
Træk nu vejret. Stille og roligt.
Jeg ved godt, at det gør ondt.
Men du rev flere sting op, da du faldt ned af båren.
Jeg kunne straks se, at du var en kæmper.
Bliv ved med at kæmpe.
Du må bære over med mig. Jeg ved godt, at det gør ondt.
Men smerten betyder, at du er i live.
Stol på mig.
Halløj. Hvordan har vi det så?
Er du i stand til at tale?
Du får det bedre dag for dag.
Hvis det er okay, så vil jeg tage mig af den unge dame.
Så taler vi sammen senere, ikke?
Sådan.
Nydeligt. Godt.
Lad os nu se, hvad vi har her.
Jeg tror, det vil være på sin plads med lidt genoptræning.
Kan du bevæge den en smule?
Bare små bevægelser. Ikke noget voldsomt.
Ja, sådan.
Godt. Det er flot.
Som sagt, små, enkle bevægelser.
Smerte er godt. Det betyder, at du kommer dig.
Prøv igen. Udmærket. Kom nu.
Kom nu.
Jeg må have fejlbedømt dine fremskridt. Det er min fejl.
Udmærket. Gå ikke i panik. Jeg putter dig bare.
Vi skal jo sørge for, at stingene ikke springer op igen.
Gå ingen steder. Jeg kommer straks.
Du tager vist din genoptræning i egne hænder.
Jeg burde nok være vred. Men jeg er ikke vred på dig.
Jeg beklager det her. Vi må sikre os, at du får det bedre.
Jeg skærer halsen over på ham, hvis det bliver nødvendigt.
Hallo?
Du må ikke komme til skade.
Du har været væk i flere dage. Jeg har brug for at tale med nogen.
Hvordan har du det?
Kan du tale?
Jeg stiller nogle spørgsmål, og så giver du tegn, okay?
Ved du, hvor vi er?
Hvad mener du om vores plejer?
Det er svært at svare på, ikke?
Kan du lide ham? Han siger hele tiden, at han har reddet os.
Ved du, hvad der skete med os?
Ved du, hvem jeg er?
Nej?
Er du så heldig at vide, hvem du selv er?
Jeg kan se, at du ikke ved, hvordan vi er forbundne.
Fremmede? Bror og søster?
Mand og kone?
Bare jeg kunne genkende dig. Du er flot.
Jeg burde kunne huske det.
Hvordan ser jeg ud?
Jeg ved ikke, hvorfor det er vigtigt, men det er det.
Er det slemt? Er jeg...
For helvede.
Halløj, solstråle.
Hun kommer sig. Det gør I begge to.
Ja, det er et mirakel. Et sandt mirakel.
Man siger, at renlighed er en guddommelig dyd.
Hvis man tror på det og ser på, hvordan der ser ud her
så må jeg være en forbandet ateist, ikke sandt?
Det er svært for en mand i min alder. Vældig svært.
Men selvfølgelig... Nu hvor jeg har selskab
må jeg tænke på mit ydre, ikke?
Jamen dog, hvad er nu det?
Lad os tage et kig på det.
Du godeste.
Jeg er desværre nødt til at gå derind.
Ellers risikerer du at få en bakterieinfektion, min ven.
Og det kan vi ikke have, vel? Tag en indånding.
Nej, kom nu. Jeg ved det godt. Der er ingen fare.
Du skal bedøves. Det går ikke, at du er vågen.
Ånd ind. Ånd ind.
Godmorgen, godmorgen.
Halløj, engleøjne.
Det er blevet spisetid.
Det er ikke gourmetmad, men det er min egen opskrift.
Det er en blanding af urter fra haven, grøntsager og korn.
Alt, hvad I har brug for, så I kan komme jer. Hvem begynder?
Vil du slet ikke smage?
Du må være sulten. Vil du ikke smage?
Kom nu. Kom nu.
Kom nu. Tag en mundfuld. Spis.
Kom det i munden.
Jeg tror... at jeg gerne vil smage.
Glimrende. Lad os give dig en smagsprøve.
Værsgo. En lille skefuld. Ja.
Det smager så bittert.
Det er guldseglen. Den modvirker infektioner og muskelspasmer.
Der findes så meget medicin nu til dags.
Alle tager medicin mod selv de mindste smerter.
Men I skal vide, at svaret ligger i jorden.
Den indeholder alt, hvad vi behøver.
Det her er lakridsrod.
Det blev taget i brug allerede i 1750 f.Kr.
Den er kendt for sine foryngende egenskaber.
Og den er 50 gange sødere end forarbejdet sukker.
Det er fantastisk. Der kan du selv se.
Godt, at du kan lide det. Det er bedre.
Ja, ikke? Se bare mig. Jeg spiser det.
Du kan fortsætte med at spise, mens jeg fodrer uhyret her.
Lad mig fjerne dine remme og sætte dig fri.
Sådan. Kan du tage fat? Fremragende.
Så er det din tur. Godt...
Kom så. Kom det i munden. Luk op, og kom det i munden.
Du er nødt til at spise. Det skal du.
Sådan, kom nu. Gab op. Du er nødt til at spise.
Kom så, ind i munden med det. Nemlig, kom nu
Du er nødt til det. Åbn munden. For helvede!
Sådan skal du ikke opføre dig!
Kom nu. Kom nu...
Ja! Gudskelov! Lad være.
Bare rolig. Du er okay.
Kom så. Kom med mig.
Det er anden gang, jeg har måttet redde dig, min lille engel.
Kom så. Lad os få dig op i sengen igen.
Jeg vil lade dig samle dig.
Og så gør jeg klar til dagens begivenheder.
Hvad har du planlagt?
Hvad er det her for et sted? Du har været på et hospital før, ikke?
Ikke som det her.
Det første skridt er altid det sværeste.
Kom så. Op på fødderne.
Er vi virkelig klar til det her? Ja. Op. Op.
Kom så. Sådan, ja.
Kom herop. Sådan, kom nu.
Små babyskridt. Sådan, nu bevæger vi os.
I får lidt fysioterapi i dag. Sid ned. Og du skal være her.
Kom med din arm. Jeg kan ikke!
Sådan. Den skal herind.
Godt. Vi skal gøre dig stabil.
Det er godt. Enkle bevægelser.
Og så dig.
Vi skal opbygge styrke gennem modstand.
Godt. Nu kører jeg langsomt ind.
Kan du se, hvad jeg mener? Bliver du kvalt?
Så er du nødt til at skubbe, ikke?
Skub, jeg hjælper dig. Skub ud.
Ånd ud.
Sådan, det er glimrende. Og ind.
Kom nu, det kan du gøre bedre. Du er en stor, stærk mand.
Og ud. Det er meget flot.
Jeg hjælper, men det er mest dig. Og ind igen. Skub ud.
Ud. Jeg hjælper dig.
Ind. Og ud. Meget fint. Ind igen.
Det er for hårdt. Nu går det lidt hurtigere.
Sådan, ja. Og ud. Og ind.
Hold op! Det er for meget! Vær stille. Og hurtigere.
Ja. Hurtigere endnu! Hurtigere!
Hurtigere! Det er for meget!
Jeg vil ikke lyve for dig. Jeg er meget skuffet.
Du er nødt til at oppe dig lidt.
Ellers vil du ikke få det bedre.
Så... vi prøver igen i morgen.
Så er vi her.
Jeg tror, det er mit yndlingssted i hele verden.
Det er altid rart at komme ud. Jeg er så glad for at dele det med jer.
Tag jer ikke af ham. Han er harmløs.
Godmorgen. Hallo, Tornerose?
Hallo. Hallo.
Velkommen til min lille bid af paradis. Er her ikke smukt?
Her er dejligt.
Ja. Hvad synes du?
Hvad? Jeg føler mig i hvert fald bedre.
Jeg tror ikke, det kun er en placeboeffekt.
Træningssalen er bare ikke så effektiv som en gammeldags gåtur i naturen.
Se for eksempel alle disse planter.
De har forskellige egenskaber, som enten kan læge eller... måske skade.
Har du nu lyst til at fortælle, hvordan du fandt os?
Ja. Hvorfor ikke?
Hvad husker du? Da jeg blev kvalt, så jeg et billede.
Jeg blev overfaldet.
En mand i maske og han... Jeg... Var det...
Var det hvad? Mig?
Kors. Er jeg ikke lidt for gammel til at luske omkring?
Det var vel ikke dig, unge mand?
Jeg ved ikke, hvad der skete, før jeg fandt jer.
Jeg fandt jer først lang tid senere.
Kan du huske andet? Nej.
Det ville glæde mig, hvis I betragtede stedet som jeres hjem.
Det er meget venligt af dig.
Men jeg tror, at vi gerne vil hjem til vores egne hjem en dag.
Og hvor er det? Det ved jeg ikke helt. Ikke endnu.
Hvad med dig, unge mand? Hvor kommer du fra?
Det er en stor verden derude.
En meget stor verden. Hvor skal vi begynde?
Du kunne fortælle, hvordan du fandt os. Så kan vi stykke det sammen.
Jeg ved ikke, hvorfor I var så ilde tilredt, da jeg fandt jer.
I var bare heldige, at jeg fandt jer på det rette tidspunkt.
Ellers havde I næppe været her.
Havde vi intet idkort på os? Nej, ikke spor.
Jeg så ikke hvordan eller hvorfor. Jeg kom bare og tog mig af det.
Kan vi ringe til nogen? Nej. Jeg værdsætter min ensomhed.
Jeg bruger ikke telefoner her.
Jeg vil... Vi vil væk herfra. Snart.
Folk må lede efter os.
Hvorfor siger du det?
Det gør man, når folk forsvinder. De ringer til politiet og leder.
Siger du, at jeg er en forbryder? Nej.
Skulle jeg gemme jer? Det var ikke sådan ment.
Vidste I, hvis man lader en del af en plante visne
så kan det dræbe resten af planten?
Man skal klippe den rådne del af.
Ellers vil resten visne, rådne og dø.
Hold op. Nej.
Hvad skal jeg holde op med?
Holde op med hvad?
Hvad... skal jeg... holde op med?
Føles det her sted ikke...
Føles det her sted ikke som et hjem for dig?
Det vil jeg gerne have. Jo, det gør det vel.
Ja.
Det her er hjemme.
Tak.
Lad os gå videre.
Hvad siger du?
Er det her hjemme?
Tving mig ikke til at vente. Svar nu bare.
Sig nu... Han bør sige, hvad han mener, ikke sandt?
Han kigger sådan på mig.
Jeg tror, nogen vil hjælpe mig
med at klippe de rådne dele af, ikke?
Lad os hjælpe ham fri.
Nu får den unge mand saksen.
Nej. Kom så.
Nej, nej, nej.
Kom nu. Nej! Hold op!
Vil du ikke nok stoppe? Vent, han er holdt op...
Nej, lad være! Stop!
Det er ikke mig, men ham. Nej!
Stop! Lad være!
Det er ham! Nej! Stop nu!
Lad være. Nej. Nej...
Hold op! Ikke hende! Ikke hende!
Hjælp mig! Stop!
Se, hvad han gør! Lad være!
Nej, stop! Nej!
Hjælp! Hold op! Hjælp mig!
Hjælp! Hold op!
Hjemme! Hvad?
Hjemme!
Han taler. Endelig taler han.
Det er hjemme.
Vi er en familie.
Det har været en meget lang dag.
Nu ordinerer jeg en god nats søvn til jer begge to.
Her er nogle dejlige blomster. I kan se dem i morgen, når I vågner.
Jeg beklager det i dag. Men det var ikke min skyld.
I skal vide, at jeg tager mig af jer. Jeg gør mit bedste.
Sådan. Nu får vi en god nats søvn.
Så begynder vi forfra i morgen tidlig. Godnat.
Lad ikke sengelusene bide.
I så fald må I banke dem, så de kan lide.
Er du okay? Ja. Jeg har det vel fint nok.
Han vil dræbe os. Men han reddede os.
Var du ikke med ude i haven? Du gør ham vred.
Vær mere medgørlig. Vi lever takket være ham.
'Vi lever takket være ham'? Han reddede mig i morges.
Hvorfor skulle han gøre det for så at dræbe mig?
Tager du pis på mig?
Jeg ved, hvad jeg så. Nogen overfaldt mig.
Ja, ham. Nej, det var ikke ham.
Det var heller ikke mig. Det har jeg aldrig påstået.
Du antydede det.
Har du tænkt mere over, hvem du er?
Nej. Jeg har ingen anelse.
Jeg tror, jeg har børn.
Jeg kan ikke se deres ansigter, men...
Måske holder jeg bare af børn.
Nogen må lede efter os.
Og indtil de dukker op, må vi forsøge at være flinke.
Jeg er ikke overbevist. Alternativet er at gøre ham vred.
Og hvordan har det fungeret indtil nu?
Du har en tatovering på skulderen. Hvor er den fra?
Der kan man se. Ingen klokker, der ringer?
Jeg behøver ikke være klar over mere for at vide, at jeg ikke skal være her.
Og jeg bliver her ikke.
Hvordan kommer du væk uden at spise? Jeg spiser hans lortemad.
Jeg spiller lydig og får det bedre, og så er jeg skredet.
Hvordan? Vi er to, og han er kun en.
Vil du blive her? Fint nok.
En skønne dag vågner du, og så jeg er væk.
Tager du med?
Ja, du tager med.
Godmorgen, godmorgen, godmorgen.
Jeg lader til at være blevet temmelig pirrelig
efter alle disse år i ensomhed.
Vi... nej.
Indsprøjtningerne vil hjælpe. Tro mig, jeg ved det.
Dygtig pige.
Og så en til den unge herre.
Alt, hvad man har brug for.
Jorden har velsignet os med alle disse smukke, mirakuløse ting.
Livet er en velsignelse og ikke noget, man... tramper på.
Jeg håbede, at jeg kunne dele det med jer.
Og at der ville være en vis grad af respekt og beundring.
For verden og for... mig.
Men i stedet mødes jeg kun af kold og beregnende tavshed.
Og stirrende øjne og foragt.
Og dømmende blikke fra mine laverestående.
Jeg har givet jer tøj og mad.
Du spiste ikke din morgenmad i går, vel?
Spis din morgenmad.
Jeg har lavet en særlig ret til dig.
Gå til den.
Dygtig dreng.
En til. Åbn munden.
Sådan, ja. Og en til.
Godt. Hvordan smager det? Det er lækkert.
Mener du det?
På en skala fra et til ti?
Ni. Jeg ser, at frøene begynder at virke.
Hvad er det, du laver? Et mildt lammende middel.
Så spiser han så meget, som jeg vil have.
Det var ikke nødvendigt. Han ville spise. Vi har talt om det.
Nå, har I talt om det? Så det har I?
Lad os komme mere mad i den yderst aktive mund.
Sådan, ja.
Nogen er vist sulten i dag, hvad?
Spis. Spis mere og snak mindre.
Jo hurtigere du får gang i blodet, kan giften forlade kroppen.
Bevæg dig, så skal det nok gå.
Godt. Og nu til dig.
Tror du, at du kan rejse dig?
Du fagre nye verden. Sådan.
Vidunderligt. Sådan skal det være. Det er fremragende.
Lad os få dig klædt af.
Nej, jeg beder dig...
Slap af. Jeg er læge.
Jeg har set hver en bid af din krop.
Kom. Sæt dig på mit skød. Dygtig pige.
Det er godt.
Snart vil jeg fortælle alt om mig selv.
Lad os nu gøre dig ren.
Du skal være frisk som en tusindfryd.
Du er et smukt eksemplar.
Jeg er meget stolt af dine fremskridt. Klarer han sig?
Ved du hvad? Jeg var et ensomt barn.
Min far var læge. Han var hjernekirurg.
Den første hjernekirurg
der kunne lave en hjernetransplantation på en chimpanse.
Han var en genial mand. Genial.
Jamen dog. Se nu der.
Han er i knibe. Vi bør se til ham.
Når han bliver tavs, så er han i knibe.
Indtil da kan du være helt rolig. Alt er i orden.
Du bliver fin og ren. Frisk som en tusindfryd.
Hvad er der? Hvad er der galt?
Jeg henter et håndklæde.
Gør nu ikke noget, jeg ikke ville have gjort.
Vi må væk herfra. Han vil slå en af os ihjel.
Ja. Mig.
Okay, nu går vi.
Hvad fanden er det?
I kan løbe.
I kan løbe som rotter i en labyrint, men der er ingen udvej.
Vær bange for mørket.
Vær meget bange for...
mørket.
Er du okay? Hallo?
Hvor er du? Vær sød at sige noget.
Hernede. Jeg kan se noget.
Kom her. Kom herned.
Hvad fanden?
Ælle, bælle, pif, paf...
puf.
Jeg har en lille pige.
Hvad? En lille pige.
Hun er derude og leder efter mig!
Træk vejret. Bliv hos mig.
Jeg må finde hende. Træk vejret. Træk vejret.
Hør her.
Jeg skal nok få dig ud herfra. Okay?
Lover du det? Hvis du vil se hende, så skal du ud.
Udmærket. Lad os lege den leg. Kom.
Gemmeleg.
I vil muligvis ikke bryde jer om det, I ser dernede.
Klar eller ej, nu kommer jeg.
Hvad helvede?
Er det den her, eller... Bare rolig.
Undskyld.
Dag et, to, tre, fire...
Hvad fanden? Det ligner et familiealbum.
Hvad leder du efter?
Det, der sker, når han ikke tager flere billeder af os.
Kom nu. Kom. Nej.
Lad os komme væk herfra. Kom nu.
Hvor er I? Hvor er I?
Kom nu. Kom nu!
I kunne jo komme til te.
Næste lørdag efter tre.
Pandekager og teboller.
Alt, hvad hjertet kan begære.
Kom næste lørdag engang efter tre.
Hvem har lyst til kage?
Det er godt. Sov nu.
Der kan være skønhed i ødelæggelse. Ved du, hvem der sagde det?
Bakunin, den store russiske filosof.
Jeg er nødt til at konkludere, at der er noget galt med hans hoved.
Så nu prøver vi noget nyt.
Jeg har virkelig forsøgt at få ham til at føle sig hjemme.
Men han kan ikke forlige sig med det.
Modsat dig. Du har accepteret det. Du forstår det.
Ingen slipper væk, hvis det ikke er på mit initiativ.
Du er nødt til at fortælle mig noget.
Jeg må kunne stole på dig. Jeg skal vide, at jeres alliance er slut.
Tal med mig. Sig, hvad han laver
når jeg forlader lokalet og slukker lyset.
Hvad sker der så? Fortæl mig det nu!
Når jeg slukker lyset, hvad siger han så til dig?
Vær ærlig.
Han lægger planer.
Han smeder rænker mod dig.
Og hvad laver du så? Hvad gør du? Jeg har lyttet.
Jeg er ked af det.
Jeg er ked af det. Tilgiv mig.
Udmærket. Nu skal du hjælpe mig.
Hjælp mig med at beslutte, hvad vi skal stille op med ham.
Jeg kan gøre ham blind.
Ja? Skal vi gøre det? Hvad synes du?
Kastrering?
Jeg kan også... Jeg kan slå ham ihjel.
Hvad vil du have? Måske skal jeg bare lukke munden på ham.
Luk munden på ham. Hvad?
Luk munden på ham.
Og så hører du aldrig på hans små planer igen?
Nej.
Går du ind i børneværelset igen? Nej.
Sig det. Hvad gør du ikke? Jeg går ikke ind i børneværelset igen.
Vil du lytte til mig?
Vil du fortælle mig alt, der foregår i dit lille hoved?
Ja.
Sig det! Jeg har en datter.
Hjælp mig med at finde min lille pige. Ja, selvfølgelig.
Men først vil jeg give dig noget, der er gået i arv i min familie.
Fra generation til generation.
De tilhørte en person, som jeg holdt meget af.
Det er en lille belønning for din loyalitet mod mig.
Sådan. Hvad siger man så?
Tak.
Jeg vil helst ikke have, at du ser det her.
Så nu skal du tage en lille lur. Ånd ind.
Og ind.
Og en gang til...
Det skal nok gå. Vi klarer os. Vi klarer os.
Det skal nok gå. Vi klarer os.
Se på ham.
Nu er han stille som en pottetrænet hundehvalp, ikke?
I dag har vi lært, at handlinger har konsekvenser. Gentag efter mig.
Handlinger har konsekvenser.
Han taler, du lytter, og jeg handler.
Han talte, og jeg lyttede.
Ikke mere. Vi er en og samme, du og jeg.
Se de smukke ørenringe, du har nu.
De er smukke. Giv mig et smil.
Jeg har brug for rådgivning.
Jeg er ikke sikker på, at det er nok med hans mund.
Se hans ben. De er store og stærke. Som på en elg. Han kan løbe.
Tror du, storetåen er tilstrækkeligt?
Ja.
Ja, det tror jeg også.
Strit ikke imod. Jeg vil ikke tage mere end højst nødvendigt.
Dø, dit røvhul!
Undskyld! Åh gud!
Jeg er så ked af det! Undskyld!
Flotte øreringe. For helvede!
Pis.
Hallo, vent.
Hallo, kom her.
Åbn det.
Kan du se det?
Hvad fanden?
Det lugter så grimt. Hvad er det?
Hold fast. Hold fast i rækværket.
Her!
Åh gud!
Jeg tabte øksen!
Glem den! Lad os komme væk!
Kom nu!
Rolig.
Hvad helvede? Godt klaret.
I er vist raske og rørige.
I er overlevere. Jeg sagde det jo, og nu har I bevist det.
Lad os sætte os ned som voksne, og så forklarer jeg det hele.
Nej, I forstår det ikke.
Den familie, I længes efter, er lige her.
Vi er ikke interesserede.
Vi har ikke brug for ham. Vi finde en ny kammerat til dig.
Sidste chance. Gå ad helvede til.
I vil ikke bryde jer om, hvordan det her ender
hvis jeg bliver nødt til at finde jer.
Vi går derind.
Kom.
Hurtigt, derop. Sådan.
Stol på mig, okay? Stol på mig.
Lås døren!
Hvad er der galt? Det ved jeg ikke.
Åh gud.
Hej, det er okay.
Slap af. Han er væk. Han er væk.
Se på mig. Se på mig.
Alt er okay nu. For fanden...
Halløj!
Den her stopper.
Hej! Vi har brug for hjælp!
For helvede! Vent!
Lort! Hold nu op!
For helvede.
Hvorfor stoppede de ikke? Se os lige.
Er du begyndt at huske noget?
Det ved jeg. Jeg kan se det på dig. Hvorfor vil du ikke sige noget?
Jeg håber bare, at jeg ikke er den, jeg tror.
Kom.
Hej.
Gudskelov. Vil du køre os til den nærmeste by?
Tag fat i min hånd! Slip hende!
Skynd dig! Løb!
Kom væk fra os!
Nu har I moret jer. Vi skal hjem. Så skal jeg tage mig af jer.
I kan komme med hjem nu, eller I kan dø.
Gå ad helvede til, jeg vil hellere dø!
Du skal nok klare dig.
De øreringe betød meget for mig.
Hjælp mig. Dræb mig. Hvorfor vælger du altid hans parti?
Jeg beder dig, du må hjælpe ham. Vær sød at hjælpe ham.
Du må hjælpe ham! Du må gøre noget!
Giv ham en af dine indsprøjtninger!
Du må hjælpe ham. Vær sød at hjælpe ham...
Giv ham en indsprøjtning. For ham. Kun for ham.
Havde du bare følt sådan for mig.
Vil du have dem?
De har stor affektionsværdi for mig.
Så grib dem. Nej!
Alt er okay nu. Han er væk.
Vi må finde hjælp til dig. Okay.
Godt, er du klar?
Hold ud. Det skal nok gå.
Hjælp os! Kom nu!
Vil I ikke nok hjælpe os?
Hej...
Jeg er ked af det.
Undskyld, at jeg førte os hertil.
Hvis jeg har gjort noget... Hvad jeg end var før...
Det spiller ingen rolle længere. Vores liv begynder nu, okay?
Hvad hedder du? Hvad?
Kan du huske dit navn? Jeg ved ikke, hvad jeg hedder.
Du kan kalde mig Joe.
Joe? Ja.
Det er et fint navn. Hvad skal jeg kalde dig?
Du kan kalde mig... Elizabeth.
Elizabeth. Ja.
Okay, Joe. Jeg hedder Elizabeth.
Det kommer vi til at kalde hinanden i lang tid, okay?
Jeg ved nu ikke. Det lyder så royalt.
Okay. Op med dig. Nu rejser vi dig op.
Hvor er vi?
På et rigtigt hospital. Med rigtige læger og sygeplejersker.
Klarede vi den?
Jeg sagde jo, at det ville gå.
Godmorgen, doktor.
Har nogen underrettet vores familier? Tal hellere med kriminalassistenten.
Godmorgen. Hvordan har I det? Godt.
Udmærket. Er alt i orden?
Mens I hvilede, har vi tjekket jeres fingeraftryk og dna.
Jeg vil tale med jer begge to enkeltvis.
Hvorfor kan vi ikke gøre det sammen?
Det er problemer med dine fingeraftryk. De matcher ikke.
Matcher de ikke? Hvad betyder det?
Mor?
Du må ikke komme herind.
Stop! Rør hende ikke! Portør!
Det kan ikke passe.
Er det hende? Det er hendes datter. Kom nu.
Du skulle vente ude på gangen. Stop! Rør hende ikke!
Hvad foregår der?
Hvad? Jeg troede ikke, det var muligt.
Dine fingeraftryk. De matcher ikke.
Det har du sagt! Hvad betyder det?
Alt bliver godt igen. Jeg er tilbage.
Det ligner dig, men det kan ikke være dig.
Du er ikke min mor. Jo, det er jeg!
Fingeraftrykkene på din højre hånd tilhører Alan Ray, dømt til døden.
De venstre tilhører Billy Doolan. En betjent, der blev dræbt i tjenesten.
Det er mig. Hvem skulle jeg ellers være? Du er min datter, og jeg er din mor.
Jeg sad ved din seng hver aften.
Det var et grimt overfald, men jeg har det bedre nu.
Hvilket overfald? Jeg passede dig, mens du var syg.
Syg? Fortæl hende om røveren.
Kvinden, der boede i den lejlighed, havde ingen børn.
Men hun er min datter. Sansehukommelse.
Og muskelhukommelse. Den slags sætter spor i kroppen.
Hvad? Jeg husker det. Jeg var kun fire år.
Jeg så dig dø!
De er ikke ofre. De er lig. Ikke andet end lig.
De var allerede døde.
Han dræbte ikke nogen. Han vækkede dem til live.
Han syede folk sammen...
og gav dem livet tilbage.
Jeg ved ikke, hvad der skete, før jeg fandt jer.
I var bare heldige, at jeg fandt jer på det rette tidspunkt.
Ellers havde I næppe været her.
Den familie, I længes efter, er lige her.
Stol på mig.
Smerten betyder, at du er i live.
Det var hjemme. Nej, nej!
Hvad laver de? Rolig.
Vent... Nu skal du falde ned.
Hvad laver I? Lad hende være!
Hvad laver de? Nej, nej, nej!
Prøv at være rolig. Slip mig! For helvede!
Nej! Nej!
Pis! Han havde ret!
Hvor fører I os hen?
Hvor fanden skal vi hen? Det kan I ikke gøre! Slip os fri!
Elizabeth. Hør på mig. Jeg er her.
Bare rolig, jeg er her. Slip mig!
Forsigtig. Bureauet har brug for dem til prøver.
Nej! Nej!
KONTAMINERET MATERIALE
For helvede.
Hvis syge vittighed er det? Det er ikke morsomt!
HR. & FRU FRANKENSTEIN
Halløj.
Tekster: Torben Grønbæk Jensen sdimedia