V PŘEDCHOZÍCH DÍLECH
Je mrtvý! Pojď!
Co to...
A nahoru...
Odkud vlastně jsi?
Chce, abychom mu pomohly najít ty hvězdy.
Nori?
Povinnost mě zavolala zpátky do Středozemě.
Nebyli to elfové, kdo mě vyhnal z mé vlasti. Byli to skřeti.
To bylo znamení krále tvého lidu?
Můj lid nemá krále.
Předsunuté hlídky demobilizují.
Poslední pohled?
Hodně se to tu změnilo, Strážce.
Ale lidé, co tu žijí, ne.
Krev těch, kteří stáli při Morgothovi, stále proudí v jejich žilách.
-Tenhle tunel někdo vykopal. -Něco. Nebyli to lidé.
PÁN PRSTENŮ PRSTENY MOCI
Hni sebou.
Ty tam! Jisti ho.
Vyhoď ho s ostatními.
Vyhoď ho ty. Já měl šichtu na slunci včera.
Když bude Adar chtít, zůstaneš na slunci, než zčernáš.
Tak pro Adara. Ale pro tebe ne!
Pro Adara.
Přestávka skončila, lenochu.
Teď kopej.
Ona žije.
Naši hostitelé. Zachránci, nebo věznitelé?
Není to otrávené, jestli ti jde o to.
Aspoň ne pro lidi.
Elfka. Na palubě mé lodi?
Vskutku nevídané.
Co je tohle za loď?
Klid. Jsem povinen vás bezpečně dopravit ke svým vladařům.
Oni zodpoví vaše otázky.
Do jakého přístavu plujeme?
Přesvědč se sama. Už tam skoro jsme.
Skoro kde?
Doma.
Co je to za místo?
Může to být jen jediné.
Země hvězdy.
Nejzápadnější ze všech říší smrtelníků.
Ostrovní království Númenor.
Pomalu do přístavu!
-To je elf? -Nic takového jsem...
Odkdy lidi jako já staví taková království?
Tito lidé nejsou jako ty.
Ve Velké válce stáli tvoji předkové při Morgothovi.
Tito lidé stáli po boku elfů.
Za odměnu jim Valar darovali tento ostrov,
který se od té doby značně změnil.
Slyším snad závist?
Závist ne.
Smutek.
Kdysi sem měli elfové volný přístup.
Naši lidé byli jako bratři.
Sdíleli dary a znalosti.
Co se stalo?
Númenor začal odvracet naše lodě.
Časem přerušili veškerý kontakt.
Proč?
To teď možná zjistíme.
Pojďte.
Není radno bloudit tu bez doprovodu.
Dej to k ostatním.
Je to moc horké.
Trpělivost...
Jsme muži a ženy z Númenoru.
Navrhuji, abychom na chvíli zapomněli na minulost a byli zdrženliví.
Snažme se ty lidi nepopudit.
Kapitáne. Královna je zaneprázdněna.
Stejně jako kancléř Pharazón. Navrhuji, abyste...
Poklekni.
V Númenoru se neklečí.
Promiň.
Mluv, elfko.
Kdo jsi?
Galadriel z Noldoru.
Dcera Zlatého domu Finarfinova.
Velitelka Severních armád Velekrále Gil-Galada.
Halbrand.
Z Jižních krajů.
Člověk a elfka společně?
Vznikly jisté okolnosti.
Jsme společníci náhodou. Setkali jsme se na moři.
Váš kapitán nás zachránil před jistou smrtí.
Jediné, co žádáme, je, aby Númenor pokračoval ve své milosti
a poskytl nám loď zpátky do Středozemě.
Jsou to generace, co poslední númenorejská loď
dostala povolení podniknout takovou cestu kvůli elfovi.
Jen díky elfům máte tento ostrov.
Jistě můžete oželet pár latí a kormidlo.
Našim předkům nikdo nic nedaroval.
Za tento ostrov zaplatili krví svých bratrů.
Elfka chce říct...
Pokud je cena za plavbu krev, zaplatím ji.
Tak či onak odjedu.
Zvu tě, abys to zkusila.
Nepotřebuji tvé pozvání.
Také ho nemáš.
-Stráže! -Přátelé.
Zdá se, že náš odchod představuje jisté komplikace.
Možná bude lepší, když zůstaneme...
-Zůstaneme? -Tak dlouho, dobrá královno,
abys mohla projednat naši prosbu se svými rádci.
Možná pár dní?
Tři dny. A elfka nesmí opustit palác.
Nebudu tu vězněm.
Radši bych zlomil nohu hřebci,
než držel v zajetí mocnou velitelku Severních armád.
Budeš tu hostem.
Kapitáne...
Jsem ti vděčný.
„Dobrá královno?“
Jižní kraje tam budou i za tři dny.
A co jejich lid?
Rozhlédni se. Tohle je ráj.
Plný příležitostí.
Čekáš, že skočím zpátky do té výhně?
Skočil jsi do moře, abys zachránil jeden život.
Já jich chci zachránit hodně.
Hledal jsem svůj klid déle, než si umíš představit.
Neber mi ho.
Ty bys ho třeba také uvítala.
Ale aspoň...
...se snaž nedělat si nové nepřátele.
Bylo by moudré vyřešit to rychle.
Je to jen jedna elfka.
Lavina může začít jedním kamenem.
Nechceme nad hlavami mrak tvého otce.
Řekni mi o tom kapitánovi.
Jmenuje se Elendil.
Pochází ze vznešeného rodu, teď je Strážcem moří se svým synem,
který ho, pokud mi paměť slouží, bude následovat do služby.
Zaberte!
Teď spolu!
Zaberte!
Tu plachtu musíš vytáhnout rychleji!
No tak, kadeti!
Teď spolu!
Isildure...
Isildure!
Každý kadet, co se uchází o místo Strážce moří,
se stane něčím víc, než jen ochráncem Númenoru.
Tohle ne!
Imrahile!
Na levobok!
Valandile! Ontamo!
Pomoc! Tahejte!
Koordinace, kadeti! Do toho!
Není drsnějšího pána než moře.
Moře má vždycky pravdu!
Chudák Imrahil.
Jeho otec ho nejspíš vyhodí z domu.
Isil se k němu málem přidal.
Já?
Celý den jsi měl hlavu v oblacích. Co je?
Jen už chci vyrazit na moře.
Už jen devět dní. Devět!
Složíme zkoušku a za čtyři roky z nás budou důstojníci.
Dalších deset, a budeme velet.
-Pro mě jen osm. -Možná osmnáct.
Isildure! Je tu tvá sestra.
Tady jsi.
Bereku, chlapče.
Podívejme, kdo odložil skicák.
Nemusela jsi kvůli mě jezdit až sem.
-Isile, jdeš do kantýny? -Ne, jděte beze mě.
Přijď pak za námi. Nebuď jako tvůj bratr.
Na to, být starou pannou, máš celý život.
Nebo na to, být mladá.
Co tady děláš? Kde je otec?
Věrní věří, že když padají lístky z Bílého stromu,
není to jen obyčejná věc,
ale slzy samotných Valar.
Živoucí připomínka, že jejich oči
a jejich soud jsou vždy namířeny na nás.
Věříš tomu?
Podle mých zkušeností není moudré prožít svůj život
hledáním znamení a pověr.
Elendil není běžné jméno.
Od západních břehů, že?
Odtud pochází.
Pověz, co znamená.
Ten, který miluje hvězdy.
To není jediný překlad, že?
Ve starobylé řeči Eldar
znamená „přítel elfů“.
A jsi? Přítel elfů?
Jsem věrný služebník Númenoru.
A přesto, i když u nás nejsou elfové vítáni
od dob vlády mého praděda,
jsi sem jednoho přivedl. Proč?
Moře mi ji přivedlo do cesty.
A moře má vždycky pravdu.
Moře nemůže spáchat vlastizradu.
Se vší úctou, královno regentko,
vzhledem k okolnostem jsem udělal, co jsem považoval za nejrozumnější.
Pokud je to tvoje přání,
budu tě muset požádat o službu.
DĚLÍCÍ MOŘE
JIŽNÍ KRAJE
Tyto tunely vedou až do Hordernu.
Možná i dál.
Proto jsme je neviděli.
A chrání se tak před sluncem.
Něco hledají.
Možná nějakou zbraň?
Nevím.
Ale plení vesnici za vesnicí
a pracují každou noc, aby to pro svého vůdce našli.
Toho, o kterém mluví s úctou
a obdivem, jestli toho jsou schopni.
Zdá se, že Morgoth má nástupce.
„Adar.“
Proč skřeti označují svého velitele elfským slovem?
Říkalo se, že Sauron měl za starých časů mnoho jmen.
Možná je to jedno z nich.
Děje se tu víc, než vidíme.
Chopíme se první příležitosti
k nahlédnutí nad tento zákop.
Vyhledáme nejbližší kraj lesa,
až bude slunce pálit nejsilněji, a uprchneme.
Když se aspoň jeden z nás dostane domů,
vrátíme se v plné síle
a smeteme nepřítele z této země jako sůl ze stolu.
Zmlkni a kopej, elfe!
-Tyto kořeny nám blokují cestu. -Tak je vytrhněte.
Strhněte celý strom!
Kácení stromu zpomalí náš postup. Půjdeme kolem.
Zkus to, elfe. A z tvých zad udělám mapu.
Tento strom vyrazil ze země dlouho předtím,
než jste se vyhrabali z nějaké vaší díry.
Zasloužil si své místo v tomto kraji.
Dobře, elfe.
Velmi dobře.
Ukázal jsi sílu.
Vysloužil sis vodu pro svou společnost.
Neboj se.
Určitě máš žízeň.
Tak...
Strom.
Húna hravan! Húna hravan!
Já ho skácím.
Skácím ho!
Ánin apsene...
Informuj Pharazóna, že uprchla.
Já mu to říkal minule.
To byl pes.
Radši ukradni tu plachetnici.
Skif tě nedostane ani z přístavu.
Ujišťuji tě, že je to lepší než můj předchozí transport.
I tak tě nemůžu nechat si ho vzít.
Královna mě pověřila,
abych dohlédl, že nebudeš dělat problémy.
Myslím, že to viděla jako trest.
Pak máme přece jen něco společného.
Obě si přejeme, abys mě sem nikdy nevzal.
Risknu to na tom skifu.
Pak budu muset zavolat tvé strážce.
Co když nestihneš vydat hlásku?
V tom případě
skončíš v řetězech a ještě dál od svého cíle.
Kdo je tento smrtelník, co se mnou mluví, jako by netušil, kdo jsem?
Mám dceru, která běhá rychle, a syna, který běhá bezhlavě.
Tvoje oči mi připomínají oba.
Kam běžím a jak, není tvoje starost.
Všude je to lepší než tady, kde mě všichni nenávidí.
Tak zavolej stráže, nebo mi jdi z cesty.
Ne všichni vás nenávidí, má paní.
Mluvíš elfskou řečí?
Tam, kde jsem vyrostl, tak mluví mnozí.
V Sále legend ji dokonce pořád učí.
Když se pořádně podíváš, uvidíš ji vytesanou na sochách po celém městě.
Jak daleko je ten tvůj Sál legend?
Čtvrt dne jízdy.
Co hledáš?
Říkal jsi „jízdy“?
Na tomto ostrově není nikdo, kdo by toto řemeslo znal lépe.
Když bude třeba, budu nosit uhlí, štípat dřevo,
zdarma vám ukuju kotvu
pevnější než cokoli, co jste viděl. Co vy na to?
Hledám nový začátek.
Dejte mi šanci. Prosím.
Budu vaším dlužníkem.
Máš houževnaté srdce, chlapče.
Ale dokud nebudeš mít cechovní odznak, v Númenoru kovat ocel nemůžeš.
To je on, že?
Ten chlap, co připlul s elfkou.
Jsi to ty, že?
Rozhodně na to vypadá.
-Jak ti říkají? -To záleží.
Na čem?
Jak jsme si blízcí.
A jak blízkej si seš s tou elfkou?
Máš štěstí, nuzáku.
Zadarmo jsi sem doplul, jíš naše jídlo,
piješ naše pivo...
Co dalšího si vezmeš?
Naši půdu? Náš obchod?
Nezapomeň na vaše ženy.
Podívejte, jak si vyskakuje.
Možná si s tou elfkou tak blízký nejsou.
Vsadím se, že dá přednost někomu urozenějšímu.
Máš pravdu...
Tady jsem.
Jsem host na vašem ostrově
a neprokázal jsem žádnou vděčnost.
Co tohle?
Příštích pár rund je na mě!
Nejseš tak špatnej, nuzáku.
Tak půjdu,
dokud o mně máš dobré mínění.
Pánové a dámy, sbohem!
Hej, nuzáku.
Vážně sis myslel, že si toho nevšimnu?
Říkal jsem si, že za pokus to stojí.
Vezmi si to.
Nechci potíže.
Na to je trochu pozdě, ne?
To jo.
Nedělejte to. Prosím.
Pročpak ne? Nuzáku!
Na něj.
Jmenuji se Halbrand.
Tady.
Hledáme jakékoli informace o tomhle.
Podívám se.
Neříkal jsi, že Sál legend postavil sám Elros.
Je pozoruhodný.
Ovšem...
Znala jsi Elrose.
Neobvyklá duše.
Ale vždy jsem měla blíž k jeho bratrovi.
Pozoruhodné.
Děkuji, že jsi mě sem vzal.
Poděkuj našemu poslednímu králi.
To díky němu to tu nestrhli.
Byl věrný elfům?
Pořád je.
Kvůli tomu jsme ho sesadili z trůnu.
Dny prý teď tráví ve věži.
Exil ve vlastním království.
Tady.
Co to je?
Svědectví člověčího špiona zachráněného z nepřátelského žaláře.
Nakreslil to jako záznam polohy věže.
Počkej moment. Musím být slepá.
To není znamení.
Je to mapa Jižních krajů.
Je to, jak říkal Halbrand.
A ten nápis?
Černá řeč.
Mluví nejen o místě, ale o plánu.
O plánu na vytvoření jejich vlastní říše,
kde zlo nebude jen přežívat, ale vzkvétat.
Plánu, který má po Morgothově porážce uskutečnit...
Jeho nástupce.
Galadriel.
Je to horší, než jsem myslela.
Potom hrozí Jižním krajům velké nebezpečí.
Pokud se Sauron vážně vrátil,
Jižní kraje jsou jen začátek.
Nikdo nesejde z cesty.
A nikdo nejde sám.
Přesně tak.
Nikdo nesejde z cesty.
A nikdo nejde sám.
Nikdo nesejde z cesty.
-No tak. -A nikdo nejde sám.
Nikdo nesejde z cesty.
A nikdo nejde sám.
Nikdo nesejde z cesty.
A nikdo nejde sám.
Nikdo nesejde z cesty.
A nikdo nejde sám.
Nikdo nesejde z cesty.
-Takže se to nezlepšilo. -A nikdo nejde sám.
Nikdo nesejde z cesty.
A nikdo nejde sám.
Nikdo nesejde z cesty.
Bez tebe vůz neutáhneme.
Zůstaneme pozadu.
Žádný Brandonožka ještě pozadu nezůstal.
Když jsem ztratil Rose,
bylo to, jako by mi upadla kolečka.
A pak jsem tě uviděl v trávě.
Přímo na téhle mýtině.
Byla jsi ten den tak krásná.
A okamžitě jsem věděl,
že s tebou, Mochničko, zestárnu.
Do Háje to zvládneme.
Všichni?
Všichni.
Jak?
Půjdu vpředu karavany.
A máme Nori.
Ne! Poslouchej. Když si ta holka něco zamane,
nic ji nezastaví.
Sáhni na tu knihu,
a Sadok použije tvoji kůži na další stránku!
Máš snad lepší nápad? Zítra migrujeme.
Jestli mu chceš pomoct najít ty hvězdy,
naše nejlepší šance je ta kniha.
Já mu ale pomáhat nechci.
Je to vzteklý obr, co občas vraždí světlušky.
To byla nehoda.
Nejrozumnější bude dát mu jídlo,
nasměrovat ho k nejbližší člověčí vesnici a popřát mu hodně štěstí.
-Tam ale nepatří. -A kam teda?
-To se snažím zjistit. -Proč je to tvůj problém?
Proč za něj chceš nasazovat krk?
Je rozdíl mezi rozumem hlavy a srdce.
Nebo mezi zdravým rozumem a nerozumem.
Jestli ti ten zdravý schází, můžeš si půjčit ode mě.
Radši si půjčím hvězdné mapy z té knihy.
Pomůžeš mi, nebo mám říct Ibišce,
že jsi jí dala do krému na nohy svědivku?
Budu hlídat.
Běž.
Nemáte teď mít proslov, pane Pelíšku?
Mám. Jdu si pro něj do vozu.
Dobrý nápad. Vezměte si ho ve voze!
„Odpočaté nohy a plné vozy?“
Ne...
„Plné vozy a plná břicha.“
Pane Pelíšku!
Co zase?
Nic, jen že všichni čekají.
Dobrý?
Jo, jo. Skoro to mám.
Kolik vám zbývá?
Čtete zleva?
Řekni jim, že už to bude.
Zprava. Ne! Myslím zleva. Ano. Ne, já...
Řeknu jim, že rovně... hned.
Uklidni se a dej si kaštanový koláč.
Zvláštní holka.
Vážení Chluponozi.
Na této mýtině uběhla další sezóna
a zanechala nás s plnými vozy a břichy.
Upřímně, některá jsou až moc plná.
Co ještě...
Měsíc je právě v úplňku,
tak si dávejte pozor, kde budete později dělat vylomeniny.
Uvidí vás celý tábor. A to nikdo nechce.
Jen vtipkuji.
A teď, než začneme naši další pouť,
vzpomeneme na ty, kdo zůstali pozadu
-v předchozích migracích. -Ano.
A kdyby při této migraci někdo zůstal pozadu,
poneseme si je s sebou také
ve svých srdcích a vzpomínkách.
Za života jsme na ně nemohli čekat.
Ale teď v našem kruhu přivítáme...
Mílu Jablíčka.
Uvízl ve sněhu horského průsmyku.
Čekáme na tebe.
Štístku Hrdobcovou.
Řebříčku Hrdobcovou.
Páska, Kapku,
Lněnku Hrdobcovy.
Které sebral jednoho deštivého zimního dne sesuv půdy.
-Čekáme na vás. -Čekáme na vás.
Narcisku Pelíškovou.
Vlci.
-Čekáme na tebe. -Čekáme na tebe.
Drudu Bříškovou, co snědla žluté bobule.
Čekáme na tebe.
Blova Bubínka.
Včely.
Měli jsme ho rádi, ale moc rozumu nepobral.
Čekáme na tebe.
Ma Hambleyovou. Dělala sochu...
Čekáme na tebe.
Nori?
Lhala jsi, kradla,
přivedla mezi nás nebezpečného cizince.
A lhala.
-To už říkal. -No, je to tak.
Ale ne, ztratil se. Byl zraněný.
Co jsem měla dělat? Nechat ho tam?
Musíš uznat, Sadoku, že je to výjimečné.
Už jste někdy slyšeli o bytostech padajících z hvězd?
Slyšel jsem o bytostech, co se v hvězdy proměnily.
Ale naopak ne.
Je to velmi znepokojující.
Ale co ty hvězdy v té knize?
Co znamenají?
Nic. Ty stránky jsou ohořelé. Proč sis je nepřečetla?
Myslela jsem, že budeme mít čas pak.
„Budeme?“
Jen já. On je můj kamarád.
Nepotřebujeme kamarády, děvče.
Potřebujeme přežít.
K čemu přežívat bez přátel?
„Poslušní Chluponozi nescházejí z cesty a utíkají před nebezpečím,“
nebe chraň, abychom prozkoumali něco nového!
Elanor Kellamark Brandonožková!
Naše zvyklosti nás udržely naživu tisíc let.
Naše zákony jsou jasné.
Chluponoh, co je poruší, bude vyhnán z karavany.
Ano, naše zákony jsou jasné. Ale...
Slečna Brandonožková je mladá.
A na nohou jí musí vyrůst stejně chlupů jako rozumu mezi ušima.
Zítra vyrazíme podle plánu.
A vůz Brandonožků bude s námi.
Na konci karavany.
-Na konci? -Na konci.
Tak moment, Sadoku.
To musíme probrat.
Myslíš na konci jako vzadu, nebo na konci uprostřed?
Myslím vzadu.
Tos nás rovnou mohl zapsat do knihy opuštěných.
Přišel k nám z nějakého důvodu.
Vážně, Nori.
Ty v tom vidíš osud?
Myslíš, že se hvězdy natáhly dolů a dotkly se tě, viď?
Myslíš, že jsi výjimečná? Jsi jen dítě.
Vím, že nejsem výjimečná.
Jsem jen malá Chluponožka ve velikém světě.
Ale on je výjimečný.
Cítím to.
Drahé děvče.
Máš srdce po otci.
Ale nejvyšší klejichu utrhnou.
Je čas se sbalit.
To ne!
-Zemřeš, královno! -Ne!
-Ne! Galadriel! -Skoncuji s tebou!
Ne!
Tumáš!
Galadriel?
Ta Galadriel? Zhouba skřetů?
Je jedno, čí zhouba je. Co dělá v Númenoru?
Čeká na loď do Středozemě.
Královna regentka mě povýšila na kapitána, abych na ni mezitím dal pozor.
Přivezl jsi elfku, a Míriel tě povýšila?
Kdo ji odveze zpátky?
Chceš povýšit, kadete?
Mám devět dní do zkoušky.
-Řekni to. -Jsi připravený?
Obávám se, že se naši příbuzní ze severu
pozvali na hostinu, aby tě vyprovodili.
-Snad to nevadí? -Přemýšlím, že to odložím.
-Odložíš? -Možná, jen na sezónu.
Tys o tom věděla?
No, občas ho poslouchám, tak jsem to tušila.
Neobtěžovala ses mi to říct?
-Jen o tom přemýšlím. -Mluvím s Eärien.
Mám teď dost starostí.
Je to tak hrozné? Anárion říkal, že tys to odložil dvakrát...
Co s tím má společného tvůj bratr?
-Nic. -To úplně ne.
Dík.
Dobří bohové.
Řeknu ti, co jsem řekl jemu.
Na západních březích pro nás nic není.
Minulost je mrtvá.
Buď půjdeme dál, nebo s ní zemřeme.
Myslíš, že bylo snadné přesvědčit mistra, že jsi připravený?
O to jsem se neprosil.
Ale ano, když ses zapletl s královninou stráží.
-Oni si začali! -Vyhodili tě od výcviku koní.
Nebyla to moje chyba!
-Isil má pravdu, tehdy to... -S tebou nemluvím!
-Promiňte, kapitáne. -Co je?
Zpráva pro vaši dceru Eärien.
Vím, že máš pochybnosti, synu.
Ale copak nevěříš, že pro tebe chci jen to nejlepší?
Vodní část tohoto světa dokáže vyléčit i ty nejhlubší rány.
Tak jako vyléčila tvoje?
Za devět dní, až začnou zkoušky a ta loď vypluje,
budeš na ní.
-Otče? -Co je?
Vzali mě do učení.
Přijali mě do cechu stavitelů.
Jak? Myslel jsem, že cech rozhodnutí nemění.
Isildur mě přesvědčil, ať to zkusím znovu.
Přesvědčil tě Isildur?
Jak jde hledání klidu?
Lépe, než jsem čekal.
Co se stalo?
Spor o ženu.
Halbrande.
Nezačínej.
Na tento ostrov nepatříš.
Jestli sem někdo nepatří, elfko, tak ty.
Už si tím nejsem tak jistá.
Ale jedním si jistá jsem.
Jsi víc, než tvrdíš.
Tohle jsem našla v Sále legend.
To je legrační. Já to našel na mrtvole.
Říkal jsem si, že mi ten vzor sluší.
Před mnoha věky
muž, co nosil to znamení,
sjednotil roztroušené kmeny pod jedním praporem.
Stejným praporem, který je může sjednotit i dnes.
Proti zlu, které si chce nárokovat jejich zemi.
Tvou zemi, Halbrande.
Tvůj lid nemá krále, protože jím jsi ty.
Je zvláštní říkat to muži v kleci.
Skončil jsi v ní, protože tě tíží hadry nuzáka.
A brnění, které máš mít na sobě,
tíží tvou duši.
Opatrně, elfko.
Dědic tohoto znamení není jen dědic šlechtického titulu.
Neboť jeho předek složil krevní přísahu Morgothovi.
Nejsem hrdina, kterého hledáš.
To moje rodina prohrála válku.
A moje ji začala.
Naše setkání nebyla náhoda.
Osud, předurčení,
ani jiná slova, kterými lidé označují síly,
jež značí jejich nedostatečnost.
Byla to práce něčeho většího.
Musíš to vidět.
Vidím jen elfku, která nechce odložit svůj meč.
Pojď se mnou do Středozemě.
A společně vykoupíme oba naše rody.
Jak?
Uvízla jsi na tomto ostrově.
A pořád nemáš armádu.
To se brzy změní.
Je to tady, otče.
Chvíle, které jsme se obávali.
Elfka je tady.
Jdeme! Zatlačte!
Pospěš, Makulko, zůstaneš pozadu.
Jen mi dej chvilku, než popadnu dech.
Zpátky!
Hej...
Kamarád.
To je ono.
Takhle udržíme krok s ostatními.
On pomůže nám a my jemu.
Můžeme, mami? Vezmeme ho s sebou?
Vypusťte vrrka!
Osvoboď se!
Arondire!
Háno!
Ne!
Zadržte!
Vezměte ho k Adarovi.
Adar! Adar!
Překlad titulků: Ludmila Vodičková
Kreativní dohled Kateřina Hámová