AIEMMIN TAPAHTUNUTTA
Hän on kuollut! Tule!
Mitä...
Nostetaan ylös...
Mistä oikein tulet?
Hän haluaa apua noiden tähtien löytämisessä.
Nori?
Velvollisuus vaati palaamaan.
Eivät haltiat minua kotiseudultani ajaneet, vaan örkit.
Oliko tuo kuninkaanne merkki?
Kuningasta ei ole.
Kaukaiset etuvartioasemat lakkautetaan.
Vielä viimeinen silmäys?
Se on muuttunut paljon.
Mutta täällä asuvat ihmiset eivät.
Morgothia tukeneiden veri virtaa yhä synkkänä heidän suonissaan.
-Joku kaivoi tämän käytävän. -Jokin. Eivät ihmiset.
TARU SORMUSTEN HERRASTA: MAHTISORMUKSET
Ryhdy hommiin.
Hei, sinä! Kahlitse hänet.
Heitä ulos muiden joukkoon.
Heitä itse. Minä olin aurinkohommissa eilen.
Pysyt auringossa, kunnes muutut mustaksi, jos Adar niin haluaa.
Adarin puolesta teen sen. Mutta en sinun!
Adarin puolesta.
Lepotauko päättyi, laiskimus.
Kaiva.
Hän on hengissä.
Ovatko isäntämme pelastajia vai vangitsijoita?
Se ei ole myrkyllistä, jos sitä pelkäät.
Ainakaan ihmisille.
Elda. Laivallani?
Elämme outoja aikoja.
Mikä alus tämä on?
Ei huolta. Minun on käsketty viedä sinut ylempieni luokse.
He vastaavat kysymyksiisi.
Mihin satamaan purjehdimme?
Katso itse. Olemme melkein perillä.
Perillä missä?
Kotona.
Mikä tämä paikka on?
Se ei voi olla kuin yksi paikka.
Tähden maa.
Kuolevaisten valtakunnista läntisin.
Númenorin saarivaltakunta.
Hidastakaa!
-Onko tuo haltia? -En nähnyt...
Kaltaiseni ihmisetkö rakensivat tällaisen valtakunnan?
He eivät ole kaltaisiasi.
Suuressa sodassa esi-isäsi olivat Morgothin puolella.
Nämä ihmiset tukivat haltioita.
Palkkioksi valar antoivat heille tämän saaren,
joka on muuttunut niistä ajoista.
Olen aistivinani kateutta.
Ei kateutta,
vaan surua.
Ennen haltiat matkustivat näillä rannoilla vapaasti.
Kansamme olivat kuin veljiä.
Vaihdoimme lahjoja ja tietoa.
Mitä sitten tapahtui?
Númenor alkoi käännyttää laivojamme.
Lopulta he katkaisivat yhteydet.
Miksi?
Se kenties selviää pian.
Jatkakaa matkaa.
Täällä ei kannata eksyä ilman saattajaa.
Pane se muiden joukkoon.
Liian kuuma.
Kärsivällisyyttä.
Olemme Númenorin miehiä ja naisia.
Unohdetaan historia hetkeksi ja pidetään itsemme kurissa.
Yritetään olla suututtamatta heitä.
Sijaishallitsija kuningatar on kiireinen.
Samoin neuvonantaja Pharazôn. Suosittelen...
Polvistu.
Númenorissa ei polvistuta.
Anteeksi.
Puhu, haltia.
Ilmoita nimesi.
Noldorin kansan Galadriel.
Finarfinin kultaisen huoneen tytär.
Korkean kuninkaan Gil-galadin pohjoisten armeijoiden komentaja.
Halbrand.
Etelämailta.
Ihminen ja haltia yhdessä?
Olosuhteiden pakosta.
Osuimme yhteen sattumalta. Kohtasimme merellä.
Kapteeninne pelasti meidät varmalta kuolemalta.
Pyydämme vain, että Númenor olisi jatkossakin armelias
ja antaisi meille laivakyydin Keski-Maahan.
Númenorilainen laiva ei ole aikoihin
saanut tehdä sellaista matkaa haltian vuoksi.
Saitte tämän saaren haltioiden ansiosta.
Kai teiltä nyt liikenee lankkuja ja peräsin?
Esi-isillemme ei annettu mitään.
He maksoivat saaresta kansansa verellä.
Haltia tarkoittaa...
Jos matkan hintana on veri, minä maksan sen.
Aion joka tapauksessa lähteä.
Voit yrittää.
En tarvitse sinun lupaasi.
Alan kyllästyä läsnäoloosi.
-Vartijat! -Hyvät ystävät.
Lähtöömme näyttää liittyvän jonkinlaisia ongelmia.
Ehkä olisi parempi jäädä...
-Jäädä? -Siksi aikaa, hyvä kuningatar,
että ehditte neuvonantajinenne rauhassa harkita pyyntöämme.
Muutaman päivän, kenties?
Kolme päivää. Haltia ei saa poistua palatsin alueelta.
En suostu vangiksi.
Ennemmin katkoisin ratsun jalat
kuin yrittäisin vangita pohjoisten armeijoiden komentajan.
Olet siis Númenorin vieras.
Kapteeni.
Olen kiitollinen.
"Hyvä kuningatar"?
Eivät Etelämaat minnekään karkaa.
Entä asukkaat?
Katso ympärillesi. Paratiisi.
Täynnä mahdollisuuksia.
Pitäisikö taas hypätä surman suuhun?
Hyppäsit mereen pelastaaksesi yhden.
Haluan pelastaa monia.
Olen etsinyt rauhaa kauemmin kuin osaat kuvitellakaan.
Anna minun säilyttää se meidän molempien tähden.
Rauha tekisi sinullekin hyvää.
Mutta yritä edes
olla hankkimatta lisää vihollisia.
Asia olisi viisainta hoitaa nopeasti.
Vain yksi haltia.
Yksi kivi voi käynnistää vyöryn.
Emme halua isäsi varjoa taas yllemme.
Kerro kapteenista.
Hänen nimensä on Elendil.
Hän oli aatelinen, josta tuli merenvartija ja jonka pojan
on muistaakseni tarkoitus seurata häntä.
Hiiop!
Kaikki yhdessä!
Hiiop!
Saatte kiskoa purjeita paljon nopeammin, jos haluatte kaartiini!
Liikettä, kokelaat!
Yhdessä nyt!
Isildur...
Isildur!
Kokelaasta, joka ansaitsee paikkansa merikaartissa,
tulee enemmän kuin vain Númenorin suojelija.
Ei sitä!
Imrahil!
Paapuuriin! Vetäkää se paapuurin puolelle!
Valandil! Ontamo!
Auta! Vedä!
Yhteistyössä, kokelaat! Jatkakaa!
Merta ankarampaa isäntää ei olekaan.
Meri on aina oikeassa!
Imrahil parka.
Hänen isänsä luultavasti potkii hänet pihalle.
Isil selviää vain tuurilla.
Minäkö?
Ajatuksesi harhailivat taas. Mistä on kyse?
En vain malta päästä merelle.
Enää yhdeksän päivää!
Neljä vuotta merikokeesta, ja olemme upseereita.
Kymmenen, ja saamme oman aluksen.
-Minulle riittää kahdeksan. -Tai 18.
Isildur! Sisaresi tuli.
Siinähän sinä olet.
Berek, hyvä poika.
Maltoit luopua luonnoslehtiöstäsi.
Ei olisi tarvinnut tulla tänne asti minun takiani.
-Mennäänkö kanttiiniin? -Ei, menkää te.
Liity seuraan. Älä ole kuin veljesi.
Ehdit kyllä leikkiä vanhaapiikaa.
Tai olla nuori.
Mitä sinä täällä teet? Missä isä on?
Uskollisten mukaan Valkoisen puun terälehtien putoaminen
ei ole merkityksetöntä,
vaan ne ovat itsensä valarin kyyneliä.
Elävä muistutus siitä, että heidän silmänsä
valvovat meitä aina ja tuomitsevat meidät.
Uskotko siihen?
Kokemukseni mukaan ei ole viisasta perustaa
elämäänsä merkkien ja enteiden arvuutteluun.
"Elendil". Epätavallinen nimi.
Läntiseltä rannikoltamme kai?
Sieltä lähtöisin.
Mitä se tarkoittaa?
Tähtiä rakastavaa.
Se ei taida olla ainoa käännös?
Eldarin muinaisella kielellä se voi
tarkoittaa "haltiamieltä".
Oletko sinä haltioiden ystävä?
Olen Númenorin uskollinen palvelija.
Vaikka haltiat eivät ole olleet tervetulleita rannoillemme
isoisäni isoisoisän aikojen jälkeen,
päätit silti katkaista perinteen. Miksi?
Meri toi hänet luokseni.
Ja meri on aina oikeassa.
Meri ei voi tehdä maanpetosta.
Kaikella kunnioituksella,
olosuhteet huomioon ottaen tein sen, minkä viisaimmaksi katsoin.
Jos todella sitä toivot, Elendil,
pyydän sinua suorittamaan palveluksen.
EROTTAVAT MERET
ETELÄMAAT
Nämä käytävät ulottuvat Horderniin saakka.
Ehkä kauemmaskin.
Tämän vuoksi emme havainneet niitä.
Ja näin ne suojautuvat päivänvalolta.
Ne etsivät jotain.
Jonkinlaista asetta kenties?
En tiedä.
Mutta ne ryöstävät kylän toisensa jälkeen
ja uurastavat löytääkseen sen johtajalleen.
Örkit puhuvat hänestä lähes palvovasti,
jopa kunnioittavasti, jos örkit sellaiseen kykenevät.
Morgothilla vaikuttaa olevan seuraaja.
"Adar."
Miksi örkit käyttäisivät johtajastaan haltianimeä?
Sauronilla kerrotaan olleen muinoin monta nimeä.
Ehkä tämä on yksi niistä.
Tässä on kyse muustakin kuin minkä nyt näemme.
Jos jompikumpi saa tilaisuuden
vilkaista kaivannon ylle, käyttäkää se.
Etsikää lähin metsänreuna.
Pakenemme, kun aurinko on kirkkaimmillaan.
Jos yksikin meistä selviää kotiin,
voimme palata joukolla
ja pyyhkäistä viholliset kuin suolan pöydältä.
Tuki suusi ja kaiva, haltia!
-Juuret ovat tiellämme. -Repikää ne irti.
Repikää irti koko pahuksen puu!
Puun kaataminen hidastaa työtämme. Kierrämme sen.
Yritäkin, niin ruoskin selkäsi kirjavaksi.
Tämä puu nousi maasta kauan ennen kuin te ryömitte esiin
sieltä, missä ikinä kasvoittekin.
Se on ansainnut paikkansa.
Hyvä, haltia.
Oikein hyvä.
Osoitit vahvuutta.
Tienasit komppaniallesi annoksen vettä.
Älä pelkää.
Olet varmasti janoinen.
Noin.
Puu.
Riittää! Húna hravan!
Minä kaadan sen.
Minä kaadan sen!
Ánin apsene...
Ilmoita Pharazônille, että hän karkasi.
Minä ilmoitin viimeksi.
Se oli koira.
Kannattaisi varastaa pienimastoinen.
Tuolla jollalla pääset tuskin satamasta.
Se on selvästi parempi kuin edellinen matkustusmuotoni.
En silti voi antaa ottaa sitä.
Kuningatar käski minun
varmistaa, ettet aiheuta enempää häiriötä.
Hän piti sitä rangaistuksena.
Hänellä ja minulla on siis jotain yhteistä.
Toivomme, ettet olisi tuonut minua.
Kokeilen onneani jollan kanssa.
Silloin en voisi juuri muuta kuin kutsua kaitsijasi paikalle.
Entä, jos sanat eivät koskaan tulisi ulos?
Jos tulisivat,
joutuisit palatsiin kahleissa yhä kauempana määränpäästäsi.
Kuka on tämä kuolevainen, joka puhuu kuin tietäisi, kuka olen?
Minulla on älykäs tytär ja impulsiivinen poika.
Silmäsi muistuttavat kovasti molempia.
Ei kuulu sinulle, minne menen ja miten.
Missä tahansa on parempi kuin täällä, jossa minua vihataan.
Kutsu siis vartijat tai poistu tieltäni.
Eivät kaikki teitä vihaa.
Puhutko haltiakieltä?
Kotiseudullani moni puhuu sitä.
Sitä opetetaan yhä Perimätiedon salissa.
Sitä on kaiverrettu patsaisiin, jos katsoo tarkkaan.
Kuinka kaukana Perimätiedon sali on?
Neljännespäivä ratsain.
Mitä etsit?
Sanoitko "ratsain"?
Tältä saarelta ei löydy veroistani tässä työssä.
Lapioin hiiliä, jos tarvitaan, pilkon puuta,
teen sinulle ilmaiseksi ankkurin,
joka on jykevin koskaan näkemäsi. Mitä sanot?
Haluan uuden alun.
Pyydän, että annat sen minulle.
En unohda sitä ikinä.
Sydämesi on väkevä.
Númenorissa ei kuitenkaan saa takoa terästä ilman killan tunnusta.
Eikö tuo olekin hän?
Sekö, joka purjehti haltian kanssa?
Etkö se olekin sinä?
Siltä ainakin vaikuttaa.
-Mikä nimesi olikaan? -Se riippuu.
Riippuu mistä?
Suhteemme läheisyydestä.
Kuinka läheisiä olette haltian kanssa?
Sinulla on onnea, vähäinen mies.
Purjehdit saarellemme, syöt ruokaamme,
juot oluttamme...
Mitä viet seuraavaksi?
Maamme vai elinkeinomme?
Älä unohda naisia.
Onpa hän suulas.
Ehkeivät hän ja haltia olekaan niin läheisiä.
Haltia varmaan haluaa jonkun parempaa rotua olevan.
Olette oikeassa.
Tässä minä olen.
Olen vieraana saarellanne,
enkä ole osoittanut lainkaan kiitollisuutta.
Mitä tästä sanotte?
Minä tarjoan pari seuraavaa!
Et ole hullumpi, vähäinen mies.
Sitten minun on paras poistua,
kun vielä suhtaudutte minuun myötämielisesti.
Herrat ja naiset, jääkää hyvästi!
Hei, vähäinen mies.
Luulitko, etten huomaisi?
Kannattihan sitä yrittää.
Ota se.
En kaipaa vaikeuksia.
Vähän myöhäistä, eikö?
Taitaa olla.
Pyydän, älkää tehkö tätä.
Miksemme? Vähäinen mies!
Mene.
Nimeni on Halbrand.
Täällä.
Etsimme mitä tahansa tähän liittyvää tietoa.
Tutkin asiaa.
Et kertonut, että Perimätiedon salin kokosi itse Elros.
Se on vaikuttava.
Niin tietenkin.
Sinä tunsit Elrosin.
Hän oli poikkeuksellinen.
Tunsin paremmin hänen veljensä.
Vaikuttavaa.
Kiitos, että toit minut tänne.
Viimeinen kuninkaamme
huolehti siitä, ettei tätä paikkaa purettu.
Oliko hän lojaali haltioille?
On yhä.
Hän sai siksi luopua kruunusta.
Hän viettää kuulemma nyt aikaansa tornissa.
Pakolaisena omassa maassaan.
Tässä.
Mikä tämä on?
Vihollisen tyrmästä vapautetun ihmisvakoojan kertomus.
Hän piirsi tämän taltioidakseen tornin sijainnin.
Hetkinen. Olen ollut sokea.
Ei tämä ole merkki.
Se on Etelämaiden kartta.
Aivan kuten Halbrand sanoi.
Entä kirjoitus?
Se on mustaa kieltä.
Se kertoo paitsi paikasta, myös suunnitelmasta.
Suunnitelmasta luoda oma valtakunta,
jossa pahuus ei vain selviäisi, vaan suorastaan kukoistaisi.
Mikäli Morgoth kukistuisi, sen toteuttaisi
tämän seuraaja.
Galadriel.
Asiat ovat huonommin kuin luulin.
Sitten Etelämaat ovat suuressa vaarassa.
Jos Sauron on todella palannut,
Etelämaat ovat vasta alkua.
Kukaan ei poikkea polulta.
Eikä kukaan kulje yksin.
Niin.
Kukaan ei poikkea polulta.
Eikä kukaan kulje yksin.
Kukaan ei poikkea polulta.
-Kaikki mukaan. -Eikä kukaan kulje yksin.
Kukaan ei poikkea polulta.
Eikä kukaan kulje yksin.
Se ei ole parantunut.
Emme saa kärryjä liikkumaan ilman sinua.
Me jäämme jälkeen.
Yhtäkään Rankkijalkaa ei ole jätetty jälkeen.
Menetettyäni Ruusan
tuntui kuin kärrynpyörät olisivat pettäneet altani.
Sitten näin sinut ruohikolla.
Tällä aukiolla.
Näytit niin kauniilta silloin.
Ja hetkessä tiesin,
että sinusta tulisi kumppanini, Kaunokki.
Pääsemme Lehtoon.
Me kaikkiko?
Me kaikki.
Miten?
Minä pysyn karavaanin keulilla.
Ja onhan meillä Nori.
Kun se tyttö tarttuu toimeen,
häntä ei pysäytä mikään.
Jos kosketkin kirjaan,
Sadoc tekee seuraavat sivut nahastasi!
Onko parempia ideoita? Vaellus alkaa huomenna.
Jos haluat auttaa löytämään tähdet,
kirja on paras toivomme.
En halua auttaa häntä.
Hänellä on äreä luonteenlaatu, ja hän murhaa tulikärpäsiä.
Se oli vahinko.
Minusta järkevintä on antaa hänelle ruokaa,
opastaa lähimpään ihmiskylään ja jättää hyvästit.
-Ei hän sinne kuulu. -Minne sitten?
-Sitä yritän selvittää. -Mitä se sinulle kuuluu?
Miksi vaarannat itsesi hänen takiaan vielä enemmän?
On pään ja sydämen järkeä.
On järkeä ja järjettömyyttä.
Jos sinulta on järki loppu, voit lainata minulta.
Lainaan mieluummin tähtikarttoja kirjasta.
Sinä saat auttaa, tai muuten kerron Malvalle,
että laitoit tuliruohoa varvasvoiteeseen.
Minä vahdin.
Mene.
Eikö nyt ole puheenne aika, herra Onkaloinen?
On. Käyn hakemassa sen kärryistä.
Hyvä idea. Käy hakemassa se kärryistä!
"Levänneet jalat ja täydet kärryt?"
Ei.
Ei...
"Täydet kärryt ja täydemmät vatsat."
Herra Onkaloinen!
Mitä nyt?
Kaikki odottavat teitä.
Eteneekö puhe oikeaan suuntaan?
Kyllä, se on melkein valmis.
Ei yllätyksiä takavasemmalta.
Tai etuvasemmalta.
Sano, että olen lähes valmis.
Olette oikeassa. Ei kun vasemmassa. Tai siis minä...
Menen tästä suoraan kertomaan heille.
Rauhoitu ja hae kastanjapiirakkaa.
Omituinen tyttö.
Kunnioitetut kelpo karvajalat.
Taas on kulunut vuodenaika tällä aholla,
ja meillä on nyt täydet kärryt ja täydemmät vatsat.
Jotkut täydemmät kuin toiset, jos totta puhutaan.
Mitä muuta...
Kuu on aivan täysi,
joten katsokaa, missä myöhemmin touhuatte.
Koko leiri näkee sen, ja sitä ei halua kukaan.
Kunhan vitsailen.
Ennen kuin aloitamme seuraavan matkamme,
muistelemme niitä, jotka jäivät jälkeen
-edellisillä vaelluksilla. -Niin.
Ja jos joku karvajalka jää jälkeen tällä vaelluksella,
kannamme myös heitä mukanamme
sydämissämme ja muistoissamme.
Elämässä emme voineet odottaa heitä,
mutta tässä ja nyt toivotamme tervetulleeksi piiriimme
Mielus Kuulasomenan.
Hän juuttui lumeen vuorisolassa.
Odotamme sinua.
Sauma Jaloveikko.
Kärsämö Jaloveikko.
Naru, Kaste
ja Pellava Jaloveikko.
Maanvyörymä vei heidät talvisateessa.
-Odotamme teitä. -Odotamme teitä.
Narsissi Onkaloinen.
Sudet.
-Odotamme sinua. -Odotamme sinua.
Druda Pömppö. Hän söi auringonkeltaisia marjoja.
Odotamme sinua.
Blovo Bolgerbuk.
Mehiläiset.
Rakastimme häntä, mutta hän oli idiootti.
Odotamme sinua.
Mamma Könkkänen. Hän teki veistosta...
Odotamme sinua.
Nori?
Olet valehdellut, varastanut
ja tuonut vaarallisen ulkopuolisen luoksemme.
Hän myös valehteli.
-Se sanottiin jo. -Hän teki niin.
Ei, hän oli eksyksissä ja loukkaantunut.
Mitä olisi pitänyt tehdä? Hylätä hänet?
Myönnä pois, Sadoc. Tämä on varsin erikoislaatuista.
Oletko ikinä kuullut olentojen putoavan tähdistä?
Olen kuullut tähdeksi muutetuista olennoista.
En päinvastaisesta.
Huolestuttavaa.
Entä sivulla olevat tähdet?
Mitä niistä sanotaan?
Ei mitään. Sivut paloivat. Mikset vaivautunut lukemaan niitä?
Luulin, että ehdimme vielä.
Ketkä "me"?
Ei kukaan. Vain minä. Hän on minun ystäväni.
Emme tarvitse ystäviä.
Meidän pitää selviytyä.
Jos ei ole ystäviä, minkä vuoksi selviytyä?
"Kunnon karvajalat pysyvät polulla, pakenevat vaaraa",
eivätkä ikimaailmassa tutki mitään uutta!
Elanor Kellamark Rankkijalka!
Perinne on pitänyt meidät hengissä.
Lakimme ovat selkeät.
Jokainen niitä rikkova karvajalka karkotetaan karavaanista.
Lakimme ovat toki selkeät, mutta...
Neiti Rankkijalka on nuori.
Hänellä on yhtä vähän järkeä päässä kuin karvaa varpaissa.
Lähdemme huomenna suunnitelman mukaan.
Rankkijalkojen kärry tulee mukaan.
Karavaanin hännille.
-Hännillekö? -Niin.
Odota nyt pilkahduksen verran, Sadoc.
Tästä pitää keskustella.
Tarkoitatko hännän hännille vai hännän keskiosaan?
Tarkoitan hännille.
Olisit yhtä hyvin voinut merkitä nimemme jälkeen jääneiden kirjaan.
Hän tuli luoksemme syystä.
Sanohan, Nori.
Näetkö tässä kohtalon?
Luuletko tähtien muka koskettaneen sinua?
Luuletko olevasi erityinen? Olet pelkkä lapsi.
Tiedän, etten ole erityinen.
Olen vain pieni karvajalka avarassa maailmassa.
Hän kuitenkin on erityinen.
Tunnen sen.
Tyttö rakas.
Olet yhtä helläsydäminen kuin isäsi.
Mutta korkeimmat silkkiyrtit leikataan.
On aika pakata.
Voi ei!
Kuolema sinulle, kuningatar!
-Voi ei! Galadriel! -Murskaan sinut.
Ei!
Siitäs sait!
Galadriel?
Sekö Galadriel? Örkkien surma?
Olkoon minkä surma tahansa. Miksi hän on Númenorissa?
Odottaa laivaa Keski-Maahan.
Kuningatar teki minusta kapteenin ja käski vahtia häntä sillä välin.
Míriel siis ylensi sinut tuotuasi haltian?
Kuka saattaa hänet takaisin?
Ylennyksestäkö haaveilet, kokelas?
Yhdeksän päivää kokeeseen.
Oletko valmis?
Pohjoiset sukulaisemme ovat ottaneet vapauden
kutsua itsensä juhliin lähtösi kunniaksi.
-Kai se sopii? -Ajattelin lykätä lähtöä.
-Lykätä? -Ehkä yhdeksi vuodenajaksi.
Tiesitkö tästä?
Kuuntelen häntä toisinaan, joten oli minulla epäilykseni.
Et viitsinyt kertoa minulle.
-Kunhan mietin. -Puhuin Eärienin kanssa.
Minulla on ollut omiakin murheita.
Anárion kertoi, että lykkäsit itse kahdesti...
Miten veljesi tähän liittyy?
-Ei mitenkään. -Vähän enemmän kyllä.
Kiitos.
Jumalten tähden.
Kerron saman kuin hänelle.
Läntisillä rannoillamme ei ole meille mitään.
Menneisyys on kuollut.
Joko jatkamme tai kuolemme sen mukana.
Luuletko, että oli helppo vakuuttaa, että suoriudut tehtävästä?
En pyytänyt sitä.
Pyysitpä, kun tappelit vartijoiden kanssa.
-He aloittivat! -Sait potkut koulutuksesta.
Syy ei ollut minun!
-Isil on oikeassa, se ei ollut... -En puhunut sinulle!
-Anteeksi, kapteeni. -Mitä?
Viesti tyttärellenne Eärienille.
Tiedän, että epäröit.
Etkö voi luottaa siihen, että ajattelen sinun parastasi?
Maailman vedet parantavat syvimmätkin haavat.
Kuten sinun haavasi?
Kun merikoe yhdeksän päivän päästä alkaa ja laiva lähtee,
sinä olet mukana.
-Isä. -Mitä?
Pääsin oppilaaksi.
Minut hyväksyttiin rakentajien kiltaan.
Kuinka? Luulin, ettei kilta koskaan pyörrä päätöksiään.
Isildur suostutteli uuteen yritykseen.
Isildurko suostutteli?
Miten rauhan tavoittelu sujuu?
Odotettua paremmin.
Mitä tapahtui?
Kiista naisesta.
Halbrand.
Älä aloita.
Et kuulu tälle saarelle.
Jos joku meistä ei kuulu tänne, se olet sinä, haltia.
En ole enää siitä niin varma.
Mutta yhdestä asiasta olen.
Olet enemmän kuin väität olevasi.
Löysin tämän Perimätiedon salista.
Hassu juttu. Löysin tämän kuolleelta.
Kuvio sopi minulle.
Kauan aikaa sitten
tuota merkkiä kantanut mies
yhdisti Etelämaiden hajanaiset heimot lippunsa alle.
Sama lippu voi yhdistää heidät jälleen
heidän maitaan havittelevaa pahuutta vastaan.
Sinun maitasi, Halbrand.
Kansallasi ei ole kuningasta, koska se olet sinä.
Oudosti sanottu häkissä olevalle miehelle.
Olet päätynyt häkkiin, koska rahvaan rääsyt hiertävät sinua,
ja haarniska, jonka tulisi olla ylläsi,
painaa sieluasi.
Ole varovainen.
Tämän merkin perijä perii muutakin kuin aatelisarvon.
Hänen esi-isänsä oli se, joka vannoi verivalan Morgothille.
En ole etsimäsi sankari.
Minun sukuni hävisi sodan.
Minun sukuni aloitti sen.
Emme kohdanneet sattumalta.
Kyse ei ollut kohtalosta,
tai miksi ihmiset kutsuvatkin voimia,
joita eivät pysty nimeämään.
Kohtaamisemme aiheutti jokin suurempi.
Kai näet sen?
Näen vain haltian, joka ei laske miekkaansa.
Tule kanssani Keski-Maahan.
Yhdessä palautamme sukujemme kunnian.
Miten?
Olet jumissa saarella,
eikä sinulla ole armeijaa.
Siihen tulee pian muutos.
Se on koittanut, isä.
Hetki, jota pelkäsimme.
Haltia on saapunut.
Lähdetään! Työntäkää!
Jatka, Unikko. Jäät jälkeen.
Antakaa minun vetää hetki henkeä.
Kauemmas!
Hei.
Ystävä.
Näin se onnistuu.
Näin me kaikki pysymme muiden matkassa.
Hän auttaa meitä ja me häntä.
Voimmeko ottaa hänet mukaan, äiti?
Päästäkää hukka irti!
Irrota kahleesi!
Arondir!
Háno!
Ei!
Seis!
Viekää hänet Adarin eteen.
Adar! Adar!
Tekstitys: Mikko Alapuro
Luova tarkastaja Maarit Hirvonen