Превод и Субтитри mani_dj
Трябва ми клетвата ти.
Първите следи от Нова Руда.
Елронд беше много убедителен в уверенията си.
че Гил-Галад не е имал лоши намерения когато го е изпратил тук.
Има нещо повече от това.
Отиди при Линдън. Разбери какво.
Вън си от Морската гвардия! И тримата!
Достатъчно!
Съсипах живота на приятелите си., посрамих фамилното ни име.
Иди при хората, които са намерили убежище в старата наблюдателна кула.
Изпратете им съобщение.
За да може твоят народ да живее ако се откажете от всички претенции към тези земи
кълна се в себе си, премилостивия.
Един ден истинският крал ще се завърне.
Вярвам на мъжа, когото държиш в подземията ти че е изгубеният наследник в изгнание,
към трона на южните земи.
Призовавам те да се бориш с мен...
- Аз ще отида! - Аз ще отида!
...преди Саурон претендира за земите си.
Ти излъга, доведе опасен извънземен сред нас.
Ще бъдем изоставени.
Ето как ще се поддържаме.
Той ни помага и..... и ние му помагаме.
Властелина на Пръстените
епизод 5
Големият ми палец. Големият ми палец.
Не. Ми... Миграция.
Като, ми-гра-ци.
Означава да се местиш. Това, което правим, Харфутс.
Виждаш ли, ние... зимата отиваме в старата гора,
в средата на лятото се отправяме към Норфилд Глен. за охлюви, докато охлювът е добър.
- "Охлюви, охлюви"? - Охлюви, да.
И при първото изчервяване на дъбовите листа, тръгваме към горичката.
Цяла Овощна градина,
макови цветя, ябълки, сливи,
кайсии, моркови, ако ги ядеш... ще ти харесат.
Разбира се, единственият проблем е, че има сто опасности и тук и там.
"Опасности"?
Като опасност.
Големи хора, вълци, мъгла, дъжд.,
скални тролове, пещерни тролове, всичко, което може да те убие.
"Убий"?
Означава да направиш нещо Мъртво.
Аз съм опасност.
Не. Не, не, не си.
- Това... - Не. Светулки.
- Това беше просто инцидент. Това е...
Не си опасен.
Добър си.
Добре ли съм?
Добър си. Защото си тук, за да помогнеш.
Нори!
О, чудесно. Останалите вече трябва да са готови.
Бързо!
Да вървим. Хайде.
... Аз съм...
Добре съм.
Пак ме удари с патерицата.,
Ще ти оскубя косите. в съня си.
И ще ти откъсна ушите докато си там.
Ще ми спестиш слушането на твоето хъркане.
Ооо. Не хъркам.
Да, знаеш.
Хайде, сега. Гроув няма да мигрира при нас.
Може да ни помогне да се движим по-бързо ако ни изпееш ходещата песен на майка ти.
Да, Хайде, татенце.
О, хайде, ще ни се отрази добре.
Слънцето бързо залязва.
Под каменните дървета
Светлината в кулата
Вече не е моят дом
Миналото е в очите на бледия огън
Черен пясък за леглото
Търгувам с всичко, което знам.
За неизвестното напред
Зовят ме далечните земи
Защото сега трябва да се скитам в този скитащ ден
Трябва да се скитам.
Този скитащ ден
За пиене имам малко
Храната, която ядем е по-малко
Силата Ми казва не можеш, пътят е дълъг
а краката ми са толкова къси. Пътят е толкова дълъг
Нямам покой, нито утеха.
Не утеха, а песен.
Пей ми, Пей ми, за далечните земи
Стани и ме води в този скитащ ден
Моля те, Обещай ми да ме намериш
в този скитащ ден
Най-накрая идва отговорът им.
През студ и дъжд
Че не всички, които се чудят или скитат, са се изгубили
Без значение от тъгата
Без значение от цената
Не всички, които се чудят
са скитници...
Или изгубени
Тунелът е завършен, милорд.
Ръката ти. Покажи ми я.
Какво е чувството?
Като огън, Татко.
Иска ми се да го почувстваш като мен.
Скоро ще изчезне.
И с него, част от мен ще познаят топлината му.
Ще ми липсва.
Събери легионите. Време е.
Врагът ни се закле да не ни атакува.
В замяна на милост,
заповядано ни е да напуснем тази кула.
И кълна се, до смърт ще съм вярна,
Знам, че не съм кралят, когото очаквахте.
Но ако изберете да бъдете с мен и да се борите,
тази кула вече няма да ви напомняне за вашата слабост,
тя ще бъде символ на нашата сила.
Кой ще застане до мен?
Кой от вас ще застане и ще се бие?
- Да, да го направим. - Да.
Да останем,да се бием?
Ще умреш.
Мисля, че е по-добре да рискуваме
поклон пред врага.
Погледнах врага в очите.
Той не е твоето избавление.
Мислиш ли, че си ти?
Елфи?
Ще кажа това за нашите предци.
Те оживяха!
Заедно можем да оцелеем.
Последвайте ме и заедно ще оцелеем!
Хайде. Да вървим.
Хайде. Последвайте ме. Хайде!
Хайде!
След мен!
Тео!
Това е нашият шанс. Това е нашето време. Хайде.
С мен. Хайде, момче. Последвай ме, момче.
Правилно. Добре. Ще ми помогнеш ли?
По-високо. По-високо!
Достатъчно, момчета.
Отплавай веднага.
- Татко. - Исилдур.
Може ли да поговорим?
Защо не ме избраха за експедицията?
- Мислех, че отиваш на запад. - Вече не.
Не и докато не направя нещо. достойно за Ну Менор.
И какво е това? Според теб.
Нямам думи за това.
Ето защо се опитвам толкова силно да го намеря.
Затова моля за твоята помощ.
Иска ми се да мога да ти помогна.
Но имаме много повече доброволци отколкото някога бихме могли да се надяваме да поберем.
Половината град иска място в тези лодки.
Запиши ме на предната линия.
Имаш ли квалификация?
-"Квалификация"? - Принадлежиш ли към Морската охрана?
- Знаеш, че съм бил два пъти моряк... -Служил ли си в Морската гвардия?
Ами Кралската гвардия? Гилдията на търговците?
Става въпрос за формацията. Гилдията на конниците?
Държиш се абсурдно.
Докато симулирахме лоялноста и традициите на този остров,
тези хора го изживяваха.
Намираха начини да допринесат с нещо. Да служат.
Нещо, което очевидно теб не те интересуваше много.
Да не ме е интересувало. Но съм готов да служа.
Нищо не би ме накарало да се гордея с това.
Но ти имаше своя шанс.
И ти направи своя избор.
Рискувате живота на нуменорейците
за някой мръсен южняк, разпалващ войната елф? 169 г.
Канцлер Фаразо!
Защо изпращате нашите роднини да умират?
- Фаразо! - Фаразо!
Ела с мен.
Прости ми, че не ти изпратих по-рано. Беше трудна седмица.
Защо не го спря?
Той и е верен. Справедливо или ... погрешно.
Има много хора, които се чувстват по същия начин като вас.
Все още не е достатъчно, но му трябва правилния тласък...
Това трябва да си ти. Той ще те изслуша.
Когато говоря, ушите му се затварят.
Така че, говорете му по-силно.
Хей, Южняк.
Имате гости.
И къде ще отиде врагът следващия път?
По-на юг, мисля че към стражевата кула на Остирит.
Ще уведомя морския страж.
Благодаря ви, лорд Халбранд.
Сигурна съм, че вашата комуникация ще се окаже толкова безценна, щом слезете на брега.
"Слизане на брега?"
Галадриел ни информира за вашето желание да обединете хората си.
Наистина ли е време?
Надявам се, че не е говорила лъжи?
Всъщност това беше моето намерение.
Моят спътник просто усеща тежестта на задачата си.
Не се съмнявам, че ще дойде време, да си свърши работата.
Имайте предвид, че съм заложила името си, да се надявам ли на това.
Кралица регент, баща ви поиска присъствието ви в кулата.
"Галадриел ни информира".
Чудех се откъде знае кралицата че ще бъда до леглото на баща и. 199 г.
Никога не ми е минавало през ума че ще ме размениш за герба на гилдията.
Ти ме използва. След като те помолих да ме измъкнеш от тук.
Току-що убедих Ну Менор да изпрати пет кораба,
и 500 души, които да помогнат на народ ти
за да сложат корона на главата ти.
Мнозина може да предположат, че си ме използвал.
Намерете друга глава, за да я увенчаете.
Не ми харесва тук.
О, всичко е наред, Дил. Това са само дървета.
Каква лудост ги накара да тръгнат по този път?
Преминаването на Рокфут трябва да се затвори.
На тъмно няма да ни е по-лесно. Продължавай да се движиш.
"Лесно на тъмно".
Вълк.
Защо не ми кажеш, какво всъщност се случва?
Тези гори никога не са били толкова голи по това време на годината.
Това е толкова просто, колкото гъбичките по устните ти.
Той е отговорен, нали? Големия човек. 217 г.
Какво точно очаквате от мен по този въпрос?
Какво си ти, какво им каза да направят в лагера.
Вземете си количките и да тръгваме!
Какво ще излезе от това?
Да направиш вдовица някоя?
Или децата сираци?
Хората са гладни.
Стойте наблизо.
О, това е много странно.
Колко са много.
- За малко да ми скъсате сърцето.
- Видяхме следи. - В калта.
- Много са! -Един по един, моля!
Бягай!
Хайде! Бягай! 234 г.
Нори!
Нори! Нори!
Нори, Махай се оттам!
Нори! Нори!
Не! Това ще те хване!
Отстоявай позицията си, Онтамо.
Направи баща си горд.
Ударите им падат като каменните гиганти на северните пустини
И все пак?
Те никога не са водили битка с този враг.
Може би елфът би искал да предложи инструкциите си?
Има много начини да убиете Орк.
Но за вас ще ви покажа един много прост и ефикасен начин.
Намушкване,усукване, изкормване.
Хайде опитайте срещу мен.
Да видим кой може да я докосне.
Всеки, който го направи, ще бъда повишен...
При лейтенанта.
Изкуството на фехтовката е в баланса, не в силата.
Бийте се с крака. Не с ръце.
Елф се бие с войници на площада.
Не стойте на едно място.
Продължавай да се движиш.
Никога не разчитайте на груба сила, за да победите Орк.
Тогава те са най-лесни за надхитряване.
Браво, лейтенант.
Никога не съм познавала асистента на Смит, който би могъл да направи това.
Не е късно да я спрем.
Вашият братовчед може да държи скиптъра, но хората следват теб.
С тяхна помощ бихте могли... какво бихте могли?
Да утвърдите влиянието си.
Понякога глупостта на младостта е достатъчна за да накара стареца да плаче.
Глупаво е да се опитваш да спреш войната?
Глупаво е да плуваш срещу течението.
Виждате ли, приливът може да се покачи и да удави човек,
или да падне и да го отнесе в морето.
Номерът за овладяването на това е, да знаеш в коя посока ще тръгне по-нататък.
От всички освен на един сте попречили, това на последния ни крал
да ни върне към старите начини.
Не ми казвай, че не можеш да промениш мнението на Мириел сега.
И какво те кара да мислиш, че умът на Мириел и моят не вървят в една посока?
Защото баща ми по-скоро би умрял отколкото да приеме заповеди от Елф.
"Заповеди от Елф"?
Когато всичко свърши, Елфите ще приемат заповеди от нас.
Сега братовчед ми може да отиде на война. за Галадриел, ако иска.
Отива на война за Ну Менор.
Как може това да е за Ну Менор?
Нищо ли не научи?
Скоро ще владеем низшите хора на Средната земя,
вдигнете ги и им дайте Кралят, когото чакаха дълго.
Крал, който ще ни е вечно задължен.
Сега, помисли, ако можеш., как това може да ни е от полза.
Руди, гори, търговия, данъци...
Не бих посмял да спра това. Не и за всичката сол в морето.
Нито пък ти.
Кралството!
- Кралството е в опасност. Трябва... - Опасността премина, Татко.
Ние правим сега това, което винаги си вярвал, че трябва.
Възстановяваме връзката си с елфите.
Отивам в Средната земя.
Така ли?
Да, Татко.
Аз също.
Не отивайте в Средната земя.
Всичко, което ви очаква, е там...
Какво, Татко? Какво ме чака?
Тъмнината.
Можеш ли да повярваш?
Всички говорят за това, което направи.
Не съм ги виждала да говорят така за външен човек както преди.
Донесох ти малко пчелен восък.
Намажи се малко с тази пчелна пита, трябва да ти помогне за ръката .
Хей.
Спри. Моля те.
За траен съюз между нашите два велики народа,
Хазад и Нолдор.
- За Съюза. - За Съюза.
Преди нашите вина да се издигнат,
Лорд Дурин, бих искал да ви поздравя.
Хазад-ду е наречен най-тихият на джуджетата на Кралството,
но през последните месеци, казват, че пещите ви горят.
блестят като очите на Аулe.
Мините ти се спускат все по-дълбоко.
На какво кредитирате това ново освежаване?
Мога да попитам същото за Линдън.
Изпращане на своите воини, за разширява на градовете си,
е малко неочаквано за елфите, нали?
Обикновено отнема седмици ако трябва да счупя някоя скала...
Ако позволите...
Времето пълзи толкова бавно за нашия вид.
Често пренебрегваме годините на усилия. ние възприемаме като нещо, което отнема само миг.
Правейки това, не бих искал да обидиш госта ни.
Мисля, че нашият приятел джуджето е с твърде смело сърце
за да се обиди от честно разследване.
Имам честно разследване за теб.
От къде взе масата?
Защо питаш?
Този камък се намира само на определени дълбочини.
Това е толкова рядък ценен камък за нашите виждания.
Бих казал от ценен, по-ценен.
Използваме го само за най-свещените ни цели.
Паметници или гробници,
за почитаемия покойник.
Простете светотатството ни, Лорд Дурин.
Ще трябва да го изпратим у вас., за да може да се отнасяте към него с уважение.
Добре е да се знае, че все още има някаква чест която е останала сред елфите.
Ваша Светлост.
За Съюза на нашите два народа, тогава.
За Съюза.
Лоялността ти към джуджето е възхитителна.
Лоялност към приятел също трябва да се очаква.
Независимо от расата му.
Това оправдава ли лъжата на Краля ви?
Чудя се, Кралю, дали наистина си ти този, който ме е лъгал.
Отидох в Хазад-ду с предложение за приятелство, но в действителност,
търсиш нещо много по-осезаемо., не е ли..?
Запознати ли сте с Песента на Хитаеглир?
Напомни ми, моля те.
Мрачна легенда, считана от повечето да бъде апокриф.
Кажи го, Елронд Передел.
Говори се за битка,
високо сред върховете от мъгливите планини.
Не за чест или дълг. Но за едно дърво.
Някои твърдят,че там е скрит последният от изгубените Силмарили.
От една страна, там са се сражавал елфински воин.,
с чисто сърце като Мануe,
той излял цялата си светлина на дървото, за да го защити.
От друга страна там е бил, Балрог от Моргот.,
който се сражавал и е вложил цялата си омраза на дървото, за да го унищожи.
В техния безкраен дуел, мълния е обхванала дървото...
От изковаването на техния конфликт...
Произлязла чистата светла сила като доброто,
но и тъмната сила непоколебима като злото.
Казват, че се е просмукала в корените на планинските дълбини,
където векове наред е чакал.
Дурин беше прав.
Значи признавате, че джуджетата са я намерили.
Рудата, съдържаща светлината и силата на изгубеният Силмарил.
Признавам само това.
Обещах на Дурин никога да не разкрия тайните на народа си.
И какво, ако поддържането на твоето обещание към неговия народ,
с това да осигуриш собствената си гибел?
Първо аз го забелязах точно преди завръщането на Галадриел.
Надявахме се, че като я отпратим,
така да сложим край до последните следи от войната,
и да спрем разидинението.
Въпреки всичките ни усилия,
упадъкът ни само се ускори.
Бичът на това дърво е само външно проявление
на една вътрешна реалност.
Светлината на Елдара,
нашата светлина угасва.
Кой друг знае за това?
Много малко.
Питам отново и за последен път. ,
джуджетата намериха ли рудата или не?
Заклех се на Дурин.
За някои това сега може да е безценна информация.
Но при мен и него,
чрез такава клетва душите ни са свързани.
Нямам намерение моята да се изплъзне въз основа на някаква надежда.
Надеждата никога не е проста, Елронд...
дори когато е оскъдна.
Когато всички други сетива спят,
очите на надеждата се събуждат първи, и последни се затварят.
Ако елфите напуснат Средната земя сега,
армиите на мрака ще маршируват. по лицето на земята.
Това ще бъде краят,
не само на нашия народ, но и на всички народи.
Ако надеждата за предотвратяване на това не е достатъчна причина,
за да те накарам да преосмислиш клетвата си.,
то тогава водим безмислен разговор.
Какво е земята в безсмъртни ръце
Възкръснала от разделящото се Море?
Земята на щастието, земя на звездата
да блести вечно?
Това е Ву Феър Ну Менор
Светъл остров, изпълнен с благодат...
Казах, че няма да е опасно.
Обзалагам се, че всичко ще свърши още докато сляза от лодката.
Само не го казвай на баща ми.
Той продължава да кукурига на всеки в ушите, че бъдещият му зет е герой от войната.
Пей! Хайде, Пей.
Помниш думите, нали?
След като ги чух да пеят цяла нощ., Страхувам се, че никога няма да ги забравя.
Може би Исилдур ще пее с теб.
Това ще е интересно.
- Отговорът е не. - Още нищо не съм казал.
Познавам те от 15 години.
Мислиш, че не знам? какво искаш да ми кажеш?
- Всъщност са 16, но имам предвид... - Онтамо.
Правилно. Какво съм дошъл да кажа?
Доста разточително извинение, който, разбира се,,
щеше да приемеш веднага,
- но нямаше.
И знаеш ли защо?
Извиняваш се, защото мислиш, че сега, след когато ме повишиха,
Мога да те вкарам в експедицията.
- Можеш ли? - Разбира се.
Искам само да кажа, Нямаше да те приема веднага.
- Но се радвам, че се извини. - Не, не го е направил.
Направих го!
Но с удоволствие ще го направя отново. Съжалявам, че започнах боя.
Моля те, вземи ме с теб.
Не.
Колко ще ми струва да оправиш нещата?
Добре, получаваш безплатен удар.
Челюстта, стомаха, изборът е твой. Едно попадение.
Три.
Две.
Всъщност...
Бяха три.
Значи ще ме качиш на кораба?
Исилдур, ти си най-старият ми приятел.
Ако искаш да знаете истината, може би все още си най-добрият ми приятел, но ... ..
- Какво? - Онтамо, забрави!.
Не мога, с чиста съвест, да заложа името си.
препоръката ми е,и мое задължение да ти кажа да оставиш това пътуване.
- Този път ще е различно.
Надявам се един ден ...
Един ден, Надявам се да намериш нещо
на което ще желаеш да жертваш всичко.
Аз ще се погрижа за Берек. Обещавам.
Берек ще ходи ли?
Конникът го вербува.
Съжалявам, ИДИЛ. Морето винаги има право.
Защо си се скрил тук?
Ще изгориш ли лодката?
Махай се от тук веднага. Няма да кажа на никой, че съм те видял.
- Подай ми фенера. - Недей.
- Дай го.
Съберете всички ръце. Побързай!
Изкарайте ги. Бързо.
-Изкарайте ги! - Исилдур?
Исилдур?
Какво стана?
Беше в рибарската лодка. Трябва да са качили бъчва.
Бъчва?
Той ми спаси живота.
Можеше просто да си тръгне., но той ми спаси живота.
Капитане!
Имаме причина да заподозрем минаващ разбойник,
но все още не знаем кой е.
Имаме късмет, че не изгубихме и останалите кораби също.
Това очевидно е опит да се разпалят съмненията ви, Кралице Регент.
- Не му позволявай. - Принуден съм да не се съглася с елфа.
Може би сме действали прибързано.
Едно царство трябва да се управлява. А не да бъде управлявано.
Препоръчвам ви да отложите пътуването.
докато имаме достатъчно време да спечелиш повече сърца за каузата си.
Врагът ни става все по-силен с всеки изминал ден. Ако продължим да се колебаем и часът е от значение.
Спомнете си защо избрахте този път. Помни вярата си.
Мислиш ли, че мога да забравя?
Все още имаме три кораба. И благословията на баща ти.
Ами Лорд Халбранд?
Той очаква нашето заминаване.
Сигурен съм, че е така.
Да кажа ли на Морската охрана да се оттегли?
Ще събера съвета на разсъмване, да взема окончателно решение.
Погрижи се Лорд Халбранд да присъства.
Може ли да установиш доверието му отново?
Елронд, прости ми.
Да ти простя?
Не ти го казах по-рано.
Знаел си.
Умолявах го да ти прости заради нашето приятелство от самото начало,
но Върховният Крал не иска и да чуе.
И това... този митрил...
Това ли е единственото ни спасение?
Елронд, тествах го подложих го на всякакви изпитания
но нищо не намалява неговата светлина.
Вярвам че ако можем да осигурим огромни количества от него ,
достатъчно, за да насити всеки елф със светлината на Валар ....
Тогава, да.
Да. Това е изключително да бъде от полза.
Съжалявам
че Краля ви е измамил?
Знам че сега хората ни са обречени, освен ако не наруша клетвата си?
И да предам приятеля си?
Бях там, Елронд. , в нощта,когато баща ти отплава.
Смъртен човек, който вярваше че може да убеди боговете
да дойдат на война и с тяхна помощ да победи враговете.
Чух майка ти да му се моли да не ходи,
молейки го, защо трябва да е той?
И знаеш ли какво каза той?
Защото е бил единственият, който може да го направи.
Сгреших като те използвах.
Съжалявам за това.
Утре Кралицата ще те повика на аудиенция.
Вашият глас може да реши всичко, независимо дали мисията ще се изпълни или не.
- Помогни ми. -Мисля, че ти помогнах достатъчно.
Тогава,
спри да се бориш срещу мен, нека се бием заедно с тях.
Не е минало много време,откакто мъже като мен се биеха се заедно с тях.
Мъже като теб. Но не и ти.
Грешиш.
Не знаеш какво съм правил преди да се озова на сала.
Не знаеш как оцелях.
Как всички оцеляхме.
И когато тези хора ме открият,, ще ме подгонят.
Както и теб.
Понякога, за да откриеш светлината, първо трябва да докоснеш тъмнината.
Какво знаеш ти за тъмнината?
Чия беше камата, Галадриел?
Кого изгуби?
Брат ми.
Какво стана с него?
Беше убит.
В място на мрак и отчаяние.
От слугите на Саурон. Това достатъчно ли ти е?
Значи става въпрос за отмъщение?
Човек не може да задоволи жаждата си като пие морска вода.
Тогава какво е? Защо продължаваш да се бориш?
Искаш да отида на това място Когато съм се заклел никога да не се връщам.
Поне ми кажи защо.
Защо продължаваш да се бориш?
Защото не мога да спра.
Хората, които поведох, се разбунтуваха срещу мен.
Най-близкият ми приятел заговорничи с Краля да ме заточат в изгнание.
И всеки от тях постъпваше така, както искаше...
Защото аз вярвах че не могат да ме различат...
от злото, с което се борех.
Съжалявам.
За брат ти.
За всичко това.
Съжалявам.
Твоята скръб не може да облекчи моята болка.
Нито чука и клещите които са по-леко в сравнение с това.
Няма мир който да бъде намерен за вас тук.
Нито за мен.
Няма траен мир
никъде отвъд морето.
Боря се от векове., за да заслужа моето.
И само това е начинът, по който мога да спчеля.
Дълго чаках този ден.
Денят, в който вашият вид ще се върне ,
и ние ще се издигнем от калта и мръсотията,
за да заемем полагащото ни се място до вас.
Заклеваме се във вечна служба.
Заклеваме се във вярност към Саурон.
Ти..нали си Саурон?
Хей, Хей... Чакай...
Тогава ще те наричаме. Както кажеш.
Само кръвта може да ни свърже.
Уолдрег?
Уолдрег...
Уолдрег, не.
Не.
- Не.
Не!
Следващия път се прицели по добре.
И не се страхувай толкова от тетивата.
Защо се опитваш да ме научиш?
Защото ми отне повече от 200 години
за развиване на смелостта, това ме държи тук тази вечер.
И го намерих в 14 годишен като теб
И ще ми трябваш в битката, която предстои.
Цял живот., вашият вид ни наблюдава.
Броим всеки шепот.
Всеки кухненски нож е остър.
Всички ще бъдем погребани. в тази кула.
Защо да бъда погребан заедно с вас?
Защото в броенето на шепотите и ножовете,
Опознах гласовете. и ръцете на тези зад тях.
Половината от нас си тръгнаха.
Половината останаха.
Включително и ти.
Така че прицели се добре.
Има нещо, което не знаеш.
Виждал съм това и преди.
Това е ключ.
В търсене на забравени артефакти на врага, за да поробят предците ни.
Ключ за какво?
Не знам.
Командирът на врага говореше, че ще стане Бог.
И тази земя да стане дом за Орките
Като гледам дизайнът му, едно е сигурно.
Врагът познава сина ти,и знае че има това от което се нуждаят, за да го осъществят.
Колко време?
Дни.
Може би часове.
Можем да оцелеем, Бронуин.
Има начин.
Трябва да има.
Има един.
Не! Ако се поклоня пред врага, няма да ми отнемат всичко.
Сина ти и другите след него са го последвали.
Хората са работили много за да си възвърнат добродетелите.
Ще им отмениш ли всичко? в момента на отчаяние?
Трябва да има друг начин.
Кажи го. Ако има такъв.
Виждаш ли?
Беше прав да ни гледаш.
Защото сме предназначени за тъмнината.
Така оцеляваме.
Може би това сме ние.
Които винаги ще бъдем.
Залогът е много по-голям. освен живота ни.
Когато Моргот беше във война, цели континенти потънаха.
Кой може да каже още какви ужаси може да отприщи,
трябва ли врагът ни пороби?
Каква сила имаме, за да го спрем?
Огледай се. Всичко свърши.
- Още не. - Но съвсем скоро.
Когато тръгнат срещу нас,, тази кула ще падне.
Ти си го измисли това, нали?
Диза иска нова маса. от години...
Стига, не е толкова тежка.
Не е тежината на масата, за което мисля.
Защо не си признаеш?
Защото споделеното бреме, то може да бъде намалено или удвоено.
Зависи от сърцето, което го получава.
Кълна се в брадата на Аулe!
Даваш ми месо,но ми го даваш сурово.
Вярно е Дурин,не бях честен с теб.
Не дойдох в Хазад-ду за приятелство, а от амбиция.
Исках да разбера нещо.
Дойдох тук за митрила.
Защо?
Без него,
моят вид или трябва да напусне тези брегове през пролетта или загива.
Да загине?
Как да загине?
Нашите безсмъртни души ще изчезнат в нищото,
бавно изтъняваме,
докато не станем сенки,
отнесени от приливите на времето.
Завинаги.
Искаш да ми кажеш че съдбата на цялата елфска раса е в ръцете ми?
Така изглежда.
Кажи го пак.
Съдбата на цялата елфска раса е във вашите ръце.
Чии ръце?
Твоите.
Вдигни си задника, и да се поразходим.
- Дурин... - Не ми благодари още.
Благодари ми, след като намеря начин да убедя баща ми.
Сега може ли да тръгваме?
Пътят е дълъг.
И от цялата тази слънчева светлина започва за да ми се вкисва стомаха.
При едно условие. Кажи на Диза, че масата е от мен.
Не си насилвай късмета, елф.
Лорд Халбранд, Кралицата регент ви вика.
Виж на кой баща му осигури място. Отново.
Аз си го заслужих. Също като теб.
Войнико.
Докладвай на конния командир.
Мислех, че съм в кавалерията.
Ти си.
Изпълнявай си службата правилно.
Войници!
Разчистете линиите!
Изправи платната!
Тръгваме на север.
За Средната земя.
Превод и Субтитри subsland.com/ maniivanov