Kié volt a tőr, Galadriel?
A bátyámé. Megölték Sauron szolgái.
Miután Morgoth elbukott, az, akit te úgy hívsz, Sauron...
Erőt akart magának. De nem testit. Azon túlmutatót.
Megöltem Sauront.
Nem hiszek neked.
Kaporka, vigyázz!
De sajnos hiába próbálkoztunk, a pusztulás csak felgyorsult.
Ez a mithril... Ez az egyetlen reményünk?
Semmi nem tompítja el a fényét.
-Durin király... -Hallgass!
Nem kockáztatom a törpök életét, hogy a tündék kijátszhassák a halált.
Középföldére utazom.
Nem vár más rád ott, mint a sötétség.
Fedezékbe!
Ne!
Hol van a fiam?
Adar!
Bontsunk vitorlát, és vissza se nézzünk!
-Amikor együtt harcoltunk, úgy éreztem... -Én is éreztem.
Ezen csak a tündék gyógymódja segít.
Erős légy, király!
Hova mész?
-Figyelmeztetem. -Egyedül?
Nem lesz egyedül.
ERYN GALEN A ZÖLDERDŐ
Nem vagy veszély.
Jó vagy!
Nori?
Azért jöttünk, hogy szolgáljunk, Sauron nagyúr.
A GYŰRŰK URA: A HATALOM GYŰRŰI
Gil-galad holnap érkezik.
Úgy számol, hogy itt lesz az, amivel megmentheti a tündéket.
És nincs semmink.
Bár volna rá mód...
hogy többet érjünk el kevesebbel!
Még maga a nap is kezdetben csupán akkora volt, mint a tenyerem.
Hogy találhatnánk olyan erőt, mint amilyenből a nap született?
Nincs több időnk, Celebrimbor.
Értesítsük a nagykirályt a kudarcról!
És a tündék készüljenek elhagyni e partokat! Örökre.
Galadriel?
Elrond!
Mi van vele?
Lándzsaszúrás. Hat napja történt.
Meg sem álltunk pihenni.
Segítetek rajta?
Délfölde királya? Hogy keresztezték egymást az útjaitok?
Hogyhogy itt vagy?
És te hogyhogy itt vagy?
Gyere! Van mit megbeszélnünk.
Hiba volt elküldenem azzal a hajóval.
De nem bíztam benned. Többé nem követek el ilyen hibát.
Azért ugrottam a vízbe...
mert úgy éreztem, nem vagyok rá méltó, hogy a hajón legyek.
Tudtam, hogy az itteni feladatomat még nem végeztem el.
A felszínre érve egyet tehettem: úsztam.
Remélve, hogy jó döntést hoztam.
Nem azért keltem át a keserű tengeren...
hogy most odavesszek.
És te sem fogsz odaveszni.
Hiányoztál.
Most mihez kezdünk?
Csak egyet tehetünk.
Úszunk.
Ki van ott?
Ki az? Hadd lássalak!
Itt van Galadriel?
Nincs.
Nem kéne pihenned?
Mi ez a hely?
Ez volt Celebrimbor műhelye.
Azé a Celebrimboré?
Netán most is itt van?
Ami azt illeti, igen.
Celebrimbor!
A mester, akinél tanultam,
ódákat zengett a műveidről.
Nem hittem, hogy alkalmam nyílik személyesen is látni őket.
Kovács vagy?
Hozzád képest csak kontár.
Ezek az ékkövek! Még sose láttam hasonlót.
Mire akarod használni őket?
Feänor az ékkövein keresztül megragadta Valinor lényegét.
Hasonlót akartam elérni Középföldével.
Micsoda különleges érc! Mi ez?
Sajnos kevés.
Mihez kevés?
Kérem!
Próbáltad más ércekkel elegyíteni, hogy jobban ki tudd használni?
Az nem lenne megfelelő ennél az ércnél.
-Miért nem? -Mert az ötvözéstől
túlságosan meggyengülnének a tulajdonságai.
Bocsáss meg, talán ostoba kérdés,
de a megfelelő ötvözet nem tudná felerősíteni őket?
Felerősíteni?
Ott, ahol tanultam, a nemesfémek ritkák voltak, mint békán a toll.
Ezért elegyítettük őket, hogy erősítsük, ami jó, és elrejtsük a hibákat.
Láttam, hogy némi nikkelt adva a vashoz egy kard könnyebb és erősebb lett.
Nem lehet, hogy van olyan ötvözet, amellyel ez is erősíthető?
Ez izgalmas felvetés.
Tekintsd... ajándéknak.
Hamarosan bejárja azt az utat, amelyen minden ember bevégzi.
Fekete lobogók szegélyezik majd a kikötőt.
A mi feladatunk lesz, hogy síremléket állítsunk neki.
Így biztosítva a kőbe zárt halhatatlanságot, amelyet ember...
legyen bár király, élve nem érhet el.
Númenor-szerte több rajzolót felkértünk, hogy készítsék el a király képmását,
és álljanak elő egy tervvel.
A tanoncok közül...
nektek nyílik módotok készíteni egyet.
A következő napokban
mindnyájan eltölthettek egy órát a királlyal.
Használjátok ki!
Tudom, mit tettél az éj leple alatt.
-Amikor azt hitted, már mindenki alszik. -Sajnálom.
A szolgálólányod hamarosan jön, királyom.
Akkor hát még van idő.
Mire van idő?
Hogy figyelmeztesselek, ifjú Míriel.
-Sajnos tévedsz. Én nem... -Nem vagy királynő? Még nem.
De majd az leszel. Tudd hát ezt!
Ha nem állítjuk vissza népünk régi szokásait,
szigetünk elpusztul.
Segítség!
A király rosszul van! Segítség!
Gyere! Fel kell menned.
De ne úgy csináld, ahogy én! Túl sokáig néztem.
Már nem tudom megkülönböztetni a jelent a múlttól.
És a múltat a jövőtől.
Egyetlen tárgy. Egész Középföldének?
Különösen hangzik, nagykirály,
de szerintem minden lehetőséget meg kell ragadnunk.
Pontosan milyen tárgyról volna szó?
A tervezettnél kisebb lenne.
Valami hordozható.
-Egy jogar. -Egy kard?
Vagy inkább... egy korona.
Miért korona?
A kör alak ideális volna.
Visszasugározná a fényét önmagára egy folyamatos körben.
Olyan erőt hozva létre, amely szinte határtalan.
És te mindezt az erőt egyvalakinek a fejére helyeznéd?
Nem akárkiére, nagykirály. A tiédre.
Veszélyes dolgokat sugalmaztok...
Néha a veszély útja az egyedül járható.
Máskülönben nem állnék itt.
Neked egyáltalán nem kellene itt állnod.
Nagykirály, csupán annyi időt kérünk,
hogy a kovácsokkal kipróbálhassuk Celebrimbor ötletét...
Az időnk fogytán van.
-Igen, épp ezért... -Nem tudjátok, mennyire.
A tűzhegy kitörése óta a Nagy Fáról már szinte záporoznak a levelek.
Hamarosan lehull az utolsó is,
és hacsak népünk nem hagyja el e partokat, mi is elhullunk.
Nincs olyan tünde Középföldén, aki nálam jobban szeretett volna megoldást.
De ha ez jelenti a megváltást, korábban lett volna rá szükségünk.
Majdnem elkészültem vele!
De miután beszéltem a délföldivel...
A jöttmenttel? Tőle származik az ötlet?
A javaslata csupán egy mag volt, amely nálam szökkent szárba.
Most létre tudunk hozni egy újfajta erőt.
Erőt, de nem kézzelfoghatót.
Nem testit, hanem azon túlmutatót.
Ez volna...
Ez volna a láthatatlan világ ereje.
Sajnálom, Celebrimbor uram.
Ezennel utasítalak, hogy számoljatok fel itt mindent,
és haladéktalanul térjetek vissza Lindonba!
Mindannyian.
Az erőről, ami túlmutat a testin,
hol hallottál?
Beszélgettünk a kovácsokkal. Azt hiszem...
-Azt hiszem, én mondtam így. -Halbrand is ott volt?
Mit számít már? Vége van.
Nagykirály, várj!
-Sajnálom... -Adj három hónapot!
Ennyivel tartozol.
Nem tartozom semmivel.
Ne kárpótlásként tekints rá!
Azért engedd, mert megkérlek!
Ilyet csak egy bolond remélhet, Elrond.
Csalfa remény ez, semmi több.
"A remény sosem csalfa. Ha még oly csekély is."
Vagy elfeledted saját intelmedet?
A királyi családfák érdekelnek. Bármi, amit Délföldéről találsz.
A halandó birodalmakról szóló feljegyzéseink hiányosak.
Ilyen adatokért át kell kutatnom a katakombákat.
-Vigyázz! -Három hét...
Három hét maradt arra, ami három évszázadba is beletelhet.
A kényszer meglehetősen találékonnyá tesz.
Menj! És senkinek egy szót se!
Ne aggódj!
Celebrimbor talál megoldást. Biztos vagyok benne.
Hirtelen milyen jóban lettetek ti ketten!
Csak felajánlottam neki szerény segítségemet.
Az igazat megvallva még most is alig hiszem el.
Egy magamfajta itt van...
és Eregion tünde kovácsaival dolgozik.
Köszönöm, Galadriel!
Azt, hogy idehoztalak?
Hogy megmentettél.
Ahogy te is engem. Csak viszonoztam.
Nem.
Te jóval többet tettél értem.
Már majdnem feladtam.
De te hittél bennem.
Láttad bennem az erőt.
Nélküled nem értem volna el mindezt.
Ezt sose felejtem el.
És teszek róla, hogy más se felejtse el.
Nem kell félned, mester.
Minél inkább felébred benned az erő, annál jobban meggyengül a fátyol.
A fátyol?
Amelyet az elmédre borítottak azok, akik a mélybe taszítottak.
Mi azért jöttünk ide, hogy a körünkbe fogadjunk.
És elvigyünk a mi földünkre.
A ti földetekre?
Ismered azt a vidéket.
A csillagok!
Úgy hívják: a Remete Kalapja.
Csak egyetlen helyről látszódik égi rajzolata.
Messze keleten, ahol különösek a csillagok.
Méghozzá Rhûn földjén.
-Rhûn... -Igen.
Ott, ahol akként ismernek téged, aki valójában vagy.
A csillagok közül zuhantál ide. De nagyobb vagy náluk.
Hisz a tűz engedelmes szolgád.
A föld belepett ugyan, mégis remeg tőled.
Reszket, amikor felbőszülsz.
A szelek, a vizek, a meleg és a hideg.
Rhûnban megtanulsz mindegyiknek parancsolni.
És minden lény, járjon vagy kússzon bár e földön, a rabszolgád lesz.
-Hisz te vagy Sauron nagyúr. -Hisz te vagy Sauron nagyúr.
Elég!
Idővel majd megtanulja uralni az erejét.
De egyelőre kötözzük meg!
Mi a baj?
A rossz ötletek hosszú sorában szerintem ez viszi el a pálmát.
Neked talán van jobb ötleted?
A harmadik eltűnt.
Hova lett a harmadik?
A kettő jobb, mint a három. Itt a lehetőség.
Hé!
Borláb! Futás!
Sadok!
Nyugodj meg, Mester!
Nori, menjünk!
Gyerünk!
Nyissuk fel a szemét!
Fogd meg!
Szükségünk van rád. Fogd meg!
Menj a közelemből! Vagy...
Vagy biztos bántani foglak. Megint.
Mi? Mit tettek veled?
Megmutatták, hogy mi vagyok.
Csak te tudod megmutatni, hogy mi vagy.
Te döntesz. Az számít, mit csinálsz.
Segíteni jöttél.
Ez biztos.
Hunyd le a szemed! Csak egy pillanatig fog fájni.
Ne!
A homályból jöttetek.
Takarodjatok vissza a homályba!
-Ő nem Sauron. -Hanem a másik. Az istar. Ő...
Jó vagyok.
Nori!
Sadok?
Ne mozogj! Kitaláljuk, hogyan vigyünk vissza.
Sajnálom, kedvesem.
Attól tartok, most kénytelen leszek letérni az útról.
Gödrös úr!
Semmi baj, Büszkefő.
Úgyis vár az asszony.
És most, ha nem bánjátok, hadd ücsörögjek itt!
Mindjárt feljön a nap.
Egy, kettő, három,
négy, öt, hat,
hét, nyolc...
Kilenc.
Lépcső a fartőkéig.
Ügyes vagy.
Ha ilyen lekezelően bánsz velem, elveszem a hajódat.
Gyere!
Rám számíthatsz.
Te kire számíthatsz?
Nagy veszteség ért.
Megérteném, ha hazatérésünk után egy ideig nem szállnál hajóra.
Egyszer azt kérdezted, miért mentettem ki Galadrielt a tengerből.
Azt mondtam, nem volt választásom.
De igazság szerint otthagyhattam volna.
És ide se lett volna muszáj elkísérnem.
A fiamnak is megtilthattam volna.
De valahányszor döntenem kellett, mellé álltam, mert...
Miért, Elendil?
Mert az Elendil nem csupán azt jelenti, hogy Csillagszerető.
Sose hittem, hogy ez ide vezet.
Atyám egyszer azt mondta, a Hűségesek úgy tartják,
hogy semmi sem túl nagy ár.
Még ha nem is tudják, mire vállalkoznak.
Bíznak benne, hogy végül megéri.
Van, hogy nagy árat fizetünk.
Így igaz.
Nincs választásunk, tovább kell szolgálnunk.
A magam részéről azon leszek, hogy mindenképpen megérje ez az áldozat.
Bármi lesz is?
Bármi lesz is.
Kapitány! Már látjuk Númenort.
Királynőm!
Elendil, mi történt? Mi a baj?
Mondd, mi az?
Mit látsz arra?
Mi történt?
Ez a mithril büszke.
Nem hagyja, hogy egyszerűbb ércekkel vegyítsük.
A látható és láthatatlan világ erőit bolygatjuk,
és a kettő közötti határ képlékenyebbé vált.
Nem értem.
Ekkora nyomással az eget és a földet is egyesíthetnénk.
-Miért nem maradt egyben? -Türelem! Ez egy utazás.
Nem csak előre lépdelünk közben. Lehet, hogy időbe telik.
-Időbe? De hisz nincs időnk! -Időbe...
Mára talán elég lesz ennyi.
Talán túlzásba visszük az erőlködést.
"Túlzásba visszük az erőlködést."
Lehet, hogy éppen ez a gond!
Lehet, hogy túl nagy erőt használtunk.
Hogy micsoda?
Úgy érti, hogy a fémeket nem úgy kell egymáshoz erőltetni.
Egymáshoz kell csalni őket.
Ha ez igaz, akkor egész idáig rosszul csináltuk.
Gyorsan! Ezt szedjük szét, és újrakezdjük!
Úrnőm!
Galadriel!
Rájöttünk!
Nem tudom, eddig miért nem gondoltunk rá.
Egy tárgynak túl sok ez az erő.
Kettő kell.
Kettőt csinálunk.
-Két koronát? -Nem egészen.
Fontos, hogy az egész legyen...
kisebb.
Gyere, nézd meg magad!
Csak miután elmondtad, ki vagy.
Tudod, ki vagyok.
Valójában.
Galadriel, sajnos nem...
Délföldének nincsen királya.
Megszakadt a vérvonal.
Az utolsó férfi, akinek olyan címere volt, mint neked, rég meghalt.
Örökös nélkül.
Mondtam, hogy egy halotton láttam ezt.
Nem.
Nem, a tutajon megmentettél...
A tutajon te mentettél meg engem.
Meggyőzted Mírielt, hogy mentse meg Középföldét.
Te győzted meg. Én Númenorban akartam maradni.
Mellettem harcoltál.
A te ellenséged az enyém is.
Áruld el a neved!
Már azelőtt is ébren voltam, hogy először megtört a csend.
Akkoriban... sokféleképpen hívtak.
Egy újabb botlás, húgom?
Csak egy kis esés volt, semmi több.
Állj fel szépen!
Tűnj el az elmémből!
Kérlek, húgom!
Nézz rám!
Galadriel!
A régi tőröm.
Egész idő alatt vigyáztál rá.
Nagyon bátor voltál.
Keményen küzdöttél oly sok éven át!
Hogy befejezd azt, amit én nem tudtam.
Neked Sauronra kellett vadásznod.
Az volt a cél, hogy biztosítsam a békét.
De rájöttem, hogy Sauron célja is ugyanez.
Nem.
Te meghaltál.
Ahogy még rengetegen, Sauron miatt.
Nem, Galadriel.
Sauron nagy erőt keresett, de nem pusztítani akart vele,
hanem gyógyítani.
Akárcsak tünde társaid, akik e percben is ezen ügyködnek.
Nem kell hazudnod nekik.
Hagyd, hogy folytatódjon a munka!
Emlékszel még, hogy mit súgtam neked ez alatt a fa alatt?
Érintsd meg újra a sötétséget!
A bátyám halott. Miattad.
Galadriel! Hogy mondhatod ezt?
Mégis hogy mondhatsz ilyet?
Galadriel!
Galadriel! Gyere vissza!
Galadriel! Nézz rám!
Tudod, ki vagyok.
A barátod.
Te Morgoth barátja vagy.
Amikor Morgotht legyőzték...
olyan volt, mintha egy nagy, erős marok
végre elengedte volna a nyakamat.
És az első napfelkelte csöndjében...
végre újra éreztem az Egy fényét.
És tudtam, ahhoz, hogy feloldozást nyerjek...
segítenem kell helyrehozni, amit romba döntöttem.
Vezekléssel nem teheted jóvá a rosszat, amit tettél.
-Nem így gondolod. -Ne mondd meg, hogy mit gondolok!
De hisz te magad mondtad.
Miután győztünk, azt mondtad, bármit is tettem, hagyjam magam mögött.
-Becsaptál! -Én igazat mondtam.
Bevallottam, hogy rosszat tettem, de nem érdekelt.
Mert tudtad, hogy a múltunk nem jelent semmit.
Hisz a jövőnk sokkal fontosabb.
Nem létezik ilyen jövő.
Biztos nem?
Mindenki más kétkedve néz téged.
Egyedül én látom a nagyságodat.
Egyedül én látom a fényed.
Zsarnokot csinálnál belőlem.
Királynét csinálnék belőled.
Mocsoktalant, mint a tenger és a nap.
Erősebbet, mint a föld fundamentuma.
És te lennél a királyom.
A Sötét Úr.
Nem. Nem sötét.
Ha te mellettem vagy, akkor nem.
Egyszer azt mondtad, hogy okkal sodort minket össze a sors.
Ez az oka.
Te a fényhez kötsz engem. Én pedig téged a hatalomhoz.
Együtt megmentjük Középföldét.
Megmentjük?
Vagy uraljuk?
Nem látok különbséget.
Éppen ezért sosem fogok melléd állni.
Nincs választásod.
Nélkülem a néped elenyészik,
és a homály az egész világot sötétségbe borítja.
-Szükséged van rám. -Hagytalak volna ott a tengeren!
Ahol azért voltál, mert a tündék kitaszítottak?
Azért, mert volt merszed kérni tőlük néhány nyamvadt katonát.
Mit tesznek, ha elárulod, hogy összefogtál velem?
Ha elmondod nekik, hogy Sauron csak miattad van életben?
Miattam is fogsz meghalni!
Galadriel!
Te átkozott!
Galadriel, ne! Elrond vagyok.
Bizonyítsd be!
Hol ismerkedtünk meg?
A tengernél, amikor megárvultam.
Egyedül voltam. Egy fiatal féltünde fiú barát és család nélkül.
Adtál nekem vizet.
Elrond!
Ákvin desszé, Galadriel?
Hol van most Celebrimbor?
A műhelyben. Szerintem mindjárt végez.
Ne!
Galadriel! Mi történt?
Galadriel!
Kész van?
Galadriel! Hisz csuromvíz vagy.
Miért?
Azért, mert a Glanduinból húztam ki.
A Glanduinból? Mi történt?
Galadriel?
Hol van Halbrand?
Elment. És kétlem, hogy visszatér.
De ha mégis, egyikünk sem állhat szóba vele.
Mi történt a pataknál?
Egyszer egy hibáról beszéltél nekem.
Azt mondtad, többé nem követed el.
Ha rébuszokban beszélsz, nehéz betartanom a szavam.
Ha könnyű lenne, nem is lenne rá szükség.
Akkor folytassuk?
Nem.
Hármat készítsünk!
Hármat? Miért hármat?
Egy csak rossz útra térít. Kettő megoszt.
De a három egyensúlyt alkot.
Az, amit ma készítünk, legyen a tündéké, senki másé!
Más ne is férhessen hozzá.
Galadriel, rájöttem, hogy a tisztaság a fontos.
Az ötvözet tisztasága a kulcs.
A legkiválóbb aranyra és ezüstre van szükségem.
Valinori aranyra és ezüstre.
Az igazi alkotás megköveteli az áldozatot.
Eszedbe jutott azóta más is?
Csak foszlányok. Benyomások.
Sok minden visszajött, de a többi miatt el kell mennem Rhûnba.
A nevedet se tudták jól.
Mi van, ha ebben is tévedtek? Vagy hazudtak, vagy...
Az, amit mondtak, biztosan igaz. Bár nem tudom megmagyarázni, miért.
És...
Azt mondták, más vagy. Egy istar.
Az a te néped?
Istar?
Az a te nyelveden bölcset jelent.
Vagy...
varázslót.
Akkor tehát tényleg nem jössz velünk?
Az utunkat olykor nálunknál nagyobb erők jelölik ki számunkra.
Ilyenkor az a feladatunk, hogy lábunkat
arra irányítsuk, amerre szívünk magától nem menne.
Bármilyen veszélyek lesnek is közben ránk.
Jó kis kalandnak hangzik.
Egyedül csak utazás.
Kalandra másokkal együtt kell indulni.
Már több kalandban volt részem, mint amennyit egy gyaplábú kívánhatna.
Ez alapján ha északnak megyünk,
harminc napig nem ér veszedelem.
Friss fű lesz, és troll egy szál se.
-És végig lefelé kell mennünk. -Fejjel lefelé tartod.
Sajnálom, Mályva, de csak meredek lejtők és bozótosok várnak ránk.
Ha ennyire okos vagy, miért nem te vezeted a csapatunkat?
Vigyázzatok a kicsikre és a lemaradókra!
Az útról le ne térj!
És sohasem egyedül jársz!
Sadok szájából sokkal jobban hangzott.
Bár velünk lenne az a vén szamár!
Velünk van.
Menjél!
Már valami nagyobbnak vagy a részese.
Szüksége van rád.
És ott a helyed a nagyvilágban.
Szervusz, Nori!
-Ég veled! -Vigyázz magadra!
Légy jó!
-Van nálad lámpás? -Persze.
Helyes.
Hát... ég veled!
Nori...
Jól van. Tessék, csigák a nyakiglábnak!
Tudod, mennyit eszik.
És még egy takaró, hátha fázni fogsz.
Mutasd magad!
Na szép!
Elindulsz itt a nagyvilágba, és én nem tanítottam neked semmit.
Ugyan! Dehogynem.
Mindig oltsd el a tüzet vízzel és földdel!
Ne pottyants a folyóba! Sose tudhatod, nem iszol-e belőle később.
És egy gyaplábú jó modor nélkül annyit ér, mint egy szekér négyszögletes kerekekkel.
...kerekekkel.
Mindenre figyeltem ám, apa.
Találd meg, hová kanyarog a folyó, és hol tanulják a verebek a dalaikat!
Rendben, anya.
És nagyon vigyázok.
Ne!
Inkább légy merész!
Menjél!
Mielőtt meggondolod magad.
Vagy mi fogjuk.
Várj! Nori!
Poppi!
Miért megy el mindenki, akiket a legjobban szeretek?
Mert ha nem mennénk el, akkor sose látnánk semmi újat.
Ugye visszajössz? Ígéred?
-Te ígéred, hogy vigyázol mindenkire? -Hát persze, te kis lüke!
Te vagy a legjobb barátom az egész hatalmas és őrült világon.
Bármit megtennék érted.
Nem olyan hatalmas a világ, Poppi, csak mi vagyunk borzasztó kicsik.
Maradj a langaléta mellett!
Biztos jó barátod lesz.
Nem olyan jó, mint te.
-Biztos ezt akarod? -De még mennyire!
Mindenki integet neked.
De ha most megfordulok, képtelen leszek elmenni.
Akkor az lesz a legjobb, ha te mész elöl.
Most, hogy indulni kéne, nem bírom megemelni a lábam.
Arról nem is beszélve, hogy fogalmam sincs, merre kell menni.
Ez a jó irány.
Biztos?
Azt nem mondhatnám.
De valami édes szagot érzek arrafelé.
Kétség esetén, Borláb Elanor...
mindig hallgass a szimatodra!
Három gyűrű ragyogjon
A tünde-királyok kezén
Hét a nemes törpök jussa
Kiknek háza cifra kő
Kilencet halandó ember ujján
Csillantson a fény
Egyet hordjon a Sötét Úr
Szolganyájat terelő
Mordor éjfekete földjén
Sűrű árnyak mezején
Egy Gyűrű mind fölött
Egy Gyűrű kegyetlen
Egy a sötétbe zár
Bilincs az Egyetlen
Mordor éjfekete földjén
Sűrű árnyak mezején...
Sűrű árnyak mezején
A feliratot fordította: Gáspár Bence
Kreatív supervisor: Heltai Olga