Čigavo bodalo je bilo, Galadriel?
Bratovo. Ubili so ga Sauronovi služabniki.
Po Morgothovem porazu, kateremu vi pravite Sauron ...
Prizadeval si je ustvariti moč,
ki ni iz mesa, ampak nad mesom.
Ubil sem Saurona.
Ne verjamem ti.
Dilly, nazaj!
Toda kljub našemu trudu se je naš propad le še pohitril.
In ta mitril je naša edina odrešitev?
Nič ne zmanjša njegove svetlobe.
Kralj Durin ... –Dovolj!
Ne bom tvegal življenj škratov,
da pomagam vilinom prevarati smrt.
Odhajam v Srednji svet.
Tam te čaka samo tema.
V kritje!
Ne!
Kje je moj sin?
Adar!
Pustimo to deželo za svojimi jadri.
Ko sem se boril s tabo ob strani, sem občutil ...
Tudi jaz sem občutila to.
Ta rana potrebuje vilinsko zdravilo.
Moč kralju!
Kam greš? –Opozoriti ga grem, kaj prihaja.
Sama? –Ne bo sama.
ERYN GALEN ZELENGAJ
Nisi tveganost.
Dober si.
Nori?
Prišle smo ti služiti,
vladar Sauron.
GOSPODAR PRSTANOV: PRSTANI MOČI
Gil-galad prispe jutri,
s pričakovanjem, da se mu bo predstavilo način,
da se reši vso vilinstvo.
In mi nimamo nobenega.
Ko bi le obstajal način,
da se stori več z manj.
Samo sonce se je začelo kot nekaj,
kar ni večje od moje dlani.
In kako bi se sploh lahko kosali z močmi, ki so ustvarile Sonce?
Iztekel se nam je čas, Celebrimbor.
Nadkralja morava obvestiti o svojem neuspehu.
Potem pa se morajo vilini pripraviti, da zapustijo te obale.
Za vedno.
Galadriel?
Elrond.
Kaj se je zgodilo?
Sovražnikova sulica. Pred šestimi dnevi.
Jezdila sva brez predaha.
Mu lahko pomagate?
Kralj Južnih dežel?
Kako se je tvoja pot križala z njegovo?
Kako to, da si tu?
Kako to, da si ti tu?
Pridi. Veliko se imava za pomeniti.
Nikoli te ne bi smel postaviti na tisto ladjo.
Moral bi ti zaupati.
Te napake ne bom več ponovil.
S tiste ladje sem skočila,
ker sem v srcu verjela, da še nisem vredna tega.
Vedela sem, da moja naloga tu nekako še ni izpolnjena.
In ko sem prišla na površje, sem lahko le plavala
in molila, da sem se odločila modro.
Nisem prečkala tistega grenkega morja ...
da bi potem zdaj utonila.
Niti ne bom dopustila tebi.
Pogrešal sem te.
Kaj bova storila?
Edino, kar lahko.
Plavala.
Kdo je tam?
Razkrijte se.
Ali je Galadriel tu?
Ne.
Ne bi morali počivati?
Kaj je ta kraj?
To je bila delavnica Celebrimborja.
Tistega Celebrimborja?
Saj ga ni tu, kajne?
Pravzaprav je.
Celebrimbor ...
Mojster, pri katerem sem bil vajenec,
je govoril o čudežih vaše obrti.
Niti sanjalo se mi ni, da jih bom kdaj imel priložnost videti osebno.
Ste kovec?
Ne na nivoju vaše umetnosti.
Ti dragulji, še nikoli nisem videl česa takšnega.
Za kaj jih nameravate uporabiti?
Fëanorjeva ustvaritev draguljev je uspela zajeti bistvo Valinorja.
Upal sem, da bom naredil enako za Srednji svet.
To pa je svojevrstna ruda.
Kaj je to?
Ne dovolj.
Dovolj za kaj?
Prosim. –Ste jo poskusili združiti z ostalimi rudami?
Da bi jo bolje raztegnili?
To ne bi bilo primerno za to rudo.
Zakaj ne? –Ker bi v potrebnih količinah,
preveč oslabilo njegove edinstvene lastnosti.
Oprostite, tvegam, da zvenim trapasto,
ali ne bi prava zlitina lahko okrepila teh lastnosti?
Okrepila? –Kjer sem odraščal jaz,
so bile dragocene kovine redke kot kurji zobje.
Zato smo se jih naučili združevati,
da bi izkoristili prednosti in skrili pomanjkljivosti.
Videl sem sled niklja, dodanega železu,
da je rezilo lažje in močnejše.
Res ne obstaja zlitina, ki bi povečala lastnost vaše rude?
To pa je ...
zanimiv predlog.
To imejte
za daritev.
Kmalu bo šel po tisti poti,
ki naredi konec vsakemu človeku, ki hodi po njej.
Črne zastave bodo napolnile naš pristan.
Naša dolžnost bo, da mu skujemo grobnico
in mu zagotovimo nesmrtnost v kamnu,
ki je noben človek,
niti kralj, ne more doseči v življenju.
Risarji iz celotnega Númenorja so bili pozvani,
da zajamejo njegov izgled,
da lahko predlagajo osnutek.
Med vsemi vajenci
ste bile izbrane, da prav tako predlagate enega.
V prihodnjih dneh bo vsaka od vas dobila eno uro s kraljem.
Dobro izkoristite to.
Vem, kaj si počela v temni noči,
ko si mislila, da vse oči spijo. –Se opravičujem.
Vaša služabnica se bo kmalu vrnila, kralj moj.
Še vedno je čas.
Čas za kaj? –Da te opozorim, mlada Míriel.
Motite se. Nisem ... –Še kraljica? Vem.
Pa še boš. Zavedaj se,
če se stari običaji našega ljudstva ne bodo kmalu obnovili,
bo naš otok padel.
Pomagajte!
Za kralja gre! Pomagajte!
Pridi, gor moraš.
Toda ne stori istega kot jaz. Predolgo sem gledal.
In zdaj ne morem ločiti tega, kar je, od tega, kar je bilo.
In kar je bilo, od tega, kar še bo.
En predmet. Za ves Srednji svet.
Vem, da zveni nenavadno, nadkralj.
Vsekakor moramo izčrpati vse možne rešitve.
Natančno kakšen predmet?
Nekaj manjšega od predvidevanega.
Nekaj, kar se lahko nosi. –Morda žezlo? –Meč?
Ali pa morda krono.
Zakaj krono? –Krožna oblika bi bila idealna.
Dovoliti, da se svetloba vrne vase v enem neprekinjenem krogu
in gradi moč, ki je vse prej kot neomejena.
In vso to moč bi položil na čelo enega bitja?
Ne kar eno bitje, nadkralj. Vas.
Tvegana so ta šepetanja ...
Včasih je tvegana pot edina pot.
Sicer ne bi stala tu.
Sploh ne bi smela stati tu.
Nadkralj, prosimo samo za čas, ki je potreben,
da zberemo vilinske kovce in preizkusimo
Celebrimborjevo teorijo ... –Izteka se nam čas.
Ja, zato pa ... –Hitreje, kot si mislita.
Odkar je izbruhnila ognjena gora,
je Veliko drevo samo še krvaveče listje.
Kmalu bo padlo še zadnje
in če naša vrsta ne zapusti teh obal, bomo tudi mi.
Ni vilinca v Srednjem svetu, ki bi želel rešitev bolj kot jaz.
A če je to res naša odrešitev,
se bojim, da smo jo potrebovali že prej.
Saj sem jo skoraj imel že prej.
Šele ko sem govoril z Južnjakom, sem spoznal ...
Malovrednežem? To je njegova zamisel?
Njegovi predlogi so bili le ključ, ki je odklenil jez.
Smo na vrhuncu oblikovanja nove vrste moči.
Ne telesne, temveč duha.
Ne iz mesa, ampak nad mesom.
To je ...
To je moč nevidnega sveta.
Žal mi je, velikaš Celebrimbor.
S tem vam je ukazano, da razpustite mesto
in se nemudoma vrnete v Lindon.
Vsi vi.
Tiste besede, "moč nad mesom".
Kje ste jih slišali?
Posvetoval sem se s svojimi kovci. Mislim, da sem ...
Mislim, da so to moje besede. –Je bil Halbrand z vami?
Komu mar? Konec je.
Nadkralj, počakajte!
Žal mi je ... –Dajte mi tri mesece.
Vsaj toliko se mi dolguje.
Nič se ti ne dolguje.
Potem tega ne počni iz povračila.
Ampak zato, ker te prosim jaz.
Nespametno upanje je, Elrond.
Samo blago. Nič več.
"Upanje ni nikoli blago. Celo takrat, ko je skromno."
Ali pa si pozabil na svoj nasvet?
Potrebujem kraljeve rodove, krvne rodovine.
Vse, kar lahko najdete o Južnih deželah.
Naši zapisi o kraljestvih smrtnikov so omejeni.
Za to informacijo bom moral prebrskati katakombe.
Pridite. –Tri tedne ...
Tri tedne za delo, ki lahko vzame tri stoletja.
Omejitev je lahko sam začetnik izuma.
Pojdite. Nikomur ne omenjajte tega.
Nikar se ne boj.
Celebrimbor bo našel način. Prepričan sem o tem.
Kar naenkrat se zdita precej blizu.
Samo ponujam skromno pomoč, ki jo lahko.
Če povem po pravici, še vedno komaj verjamem.
Nekdo, kot sem jaz, tukaj,
ki dela z vilinskimi kovci Eregiona.
Hvala ti, Galadriel.
Ker sem te pripeljala sem?
Ker si mi rešila življenje.
Kot si ti rešil meni. Najini tehnici sta uravnoteženi.
Ne.
Ne, ti si zame storila več od tega.
Skoraj bi obupal.
Ampak ti, ti si verjela vame.
V meni si videla moč.
Spravila si me v višave, do katerih me drugi ne bi mogli.
Nikoli ne bom pozabil tega.
In poskrbel bom, da tudi nihče drug ne bo.
Ne boj se, gospodar.
Bolj kot se prebujajo tvoje moči, bolj bo tančica oslabela.
Tančica? –Ki so ti jo na um nadeli tisti, ki so te zavrgli.
Toda me smo prišle, da te sprejmemo nazaj.
Da te spravimo v naše dežele.
Vaše dežele? –Poznaš jih že.
Zvezde.
Imenuje se Puščavnikov klobuk.
Vzorec, viden le na enem mestu.
Daleč na vzhodu, kjer so zvezde nenavadne.
Rhunske dežele.
Rhun ... –Ja.
Kjer se te bo končno spoznalo, kdor v resnici si.
Padel si z zvezd, a si vseeno večji od njih.
Kajti ogenj uboga tvojo voljo.
Padel si pod prah, a se prah boji tebe.
Kajti trepeta, ko si jezen.
Vetrovi in vode, vročina in mraz.
V Rhunu se boš naučil poveljevati vsemu.
In vsako bitje, ki hodi ali se plazi, bo tvoj suženj.
Kajti ti si vladar Sauron.
Dovolj!
Čez čas se bo naučil nadzirati svoje moči.
Za zdaj pa ga zaveži.
Kaj je?
V veliki tradiciji slabih idej,
je ta morda najslabša doslej.
Imaš ti boljši predlog?
Tretje ni več. Kam je odšla tretja?
Bolje dve kot pa tri. Zdaj imamo priložnost.
Brendinoga! Beži!
Sadok!
Gospodar, pomiri se.
Nori. Pojdimo!
Pridi!
Naj vidi.
Vzemi.
Potrebujemo te. Prosim, vzemi.
Stran od mene. Sicer bom ...
Poškodoval te bom. Spet.
Kaj? Kaj so ti storile?
Pokazale so mi, kaj zares sem.
Samo ti lahko pokažeš, kaj si.
Ti odločaš s svojimi dejanji.
Prišel si pomagati.
Vem to.
Zaprita oči.
Samo za trenutek bo bolelo.
Ne!
Iz sence ste prišle.
K sencam vas vračam!
On ni Sauron. –On je tisti drugi.
Istar. On je ... –Dober sem.
Nori!
Sadok?
Pri miru bodi. Našli bomo način, da te nosimo nazaj.
Oprosti, dobra gospa.
Bojim se, da bom zašel s poti.
G. Rovšnik ...
Vse je v redu, Plesobrata.
Soproga me bo pričakal.
Zdaj pa, če dovolite, bi rad malo presedel
in gledal vzhajajoče se sonce.
Ena, dve, tri,
štiri, pet, šest,
sedem, osem ...
Devet je.
Korakov do glavnega stebra.
Dobro vam gre.
Še enkrat mi bodi tako pokroviteljski, vojvoda,
in ti vzamem ladjo.
Potem pa pridite.
Krijem vas.
In kdo krije tebe?
Glede na tvojo izgubo,
bom razumela,
če si boš ob povratku želel odreči služenju.
Nekoč ste me vprašali,
zakaj se potegnil Galadriel iz morja.
Trdil sem, da sem imel malo izbire.
Toda resnica je, da bi jo lahko pustil tam.
Lahko bi zavrnil, da ji sledim v Srednji svet.
Ali pa preprečil svojemu sinu, da ji.
Pa sem se ob vsakem koraku tako odločil, ker ...
Zakaj, Elendil?
Ker Elendil ne pomeni samo "ta, ki ljubi zvezde."
Samo nikoli si nisem mislil, da bo vodilo do sem.
Moj oče mi je nekoč dejal,
da se pot zvestih zavezuje k plačanju cene ...
Četudi te cene ni mogoče poznati.
In verjeti, da bo na koncu vredno.
Včasih je cena draga.
Res je.
Potem nimamo druge izbire, kot da še naprej služimo.
Jaz pa bom poskrbel, da bo konec vreden cene.
Pa naj pride karkoli?
Pa naj pride karkoli.
Vojvoda! Númenor je na vidiku.
Kraljica moja.
Elendil, kaj je? Kaj je narobe?
Za kaj gre?
Kaj vidiš?
Kaj se je zgodilo?
Mitril je ponosen.
Zavrača vse napore, da se ga poveže z manjvrednimi rudami.
Očitno je izkoriščanje moči vidnega in nevidnega sveta
omililo meje med obema.
Nobenega smisla nima.
Uporabili smo dovolj tlaka, da združimo nebesa in zemljo.
Tokrat bi moralo držati! –Potrpežljivost. Potovanje je.
Ne bo vsak naš korak šel naprej.
Morda vzame čas. –Čas? Nimamo časa!
Morda je bilo dovolj za danes.
Morda se preveč silimo.
"Preveč silimo."
Morda pa je težava v tem.
Morda uporabljamo preveč sile?
Kar pomeni kaj?
To pomeni, da kovin ne bi smeli prisiliti, da se spojijo ...
temveč povleči ali nagovoriti skupaj.
Če je temu res tako, potem vse počnemo na glavo.
Hitro. Razstavite to. Začnemo znova.
Gospa.
Galadriel!
Našli smo ga.
Ne vem, kako smo lahko spregledali.
Preveč moči je za en predmet.
Dva potrebujemo.
Dva bomo izdelali.
Dve kroni? –Ne ravno.
Moralo bo biti nekaj
manjšega.
Pridi, sama si poglej.
Ne, dokler mi ne poveš, kdo si.
Saj veš, kdo sem.
Kdo si v resnici.
Galadriel, bojim se, da ne ...
Nobenega kralja Južnih dežel ni.
Rodovina je bila prekinjena.
Zadnji človek, ki je nosil tvoj grb, je umrl pred več kot tisoč leti.
Nobenih dedičev ni imel.
Rekel sem ti, da sem ga našel na mrtvaku.
Ne.
Ne, na splavu si me rešil.
Na splavu si ti rešila mene.
Míriel si prepričal, da reši ljudi Srednjega sveta.
Ti si jo prepričala. Jaz sem želel ostati v Númenorju.
Boril si se ob meni.
Proti tvojemu sovražniku. In mojemu.
Povej mi svoje ime.
Buden sem bil že pred prelomom prve tišine.
V tistem času
sem imel veliko imen.
Si se ponovno spotaknila, sestra?
Samo malo zaneslo, kaj?
Takoj na noge. –Ven iz mojega uma.
Prosim, sestra.
Poglej me.
Galadriel.
Moje staro bodalo.
Ves ta čas si ga varovala.
Zelo pogumna si bila.
Tako močno si se borila. Toliko let.
Da dosežeš cilj, ki ga jaz nisem mogel.
Tvoj cilj je bil ulovitev Saurona.
Moj cilj je bil zagotoviti mir.
Toda spoznal sem, da je bil to tudi Sauronov cilj.
Ne.
Ne, umrl si.
Skupaj z nešteto ostalih, zaradi njega.
Ne, Galadriel.
Ni iskal moči, da uniči Srednji svet,
ampak da ga ozdravi.
Tako kot to želijo tvoji sovilini prav ta trenutek.
Ni potrebno, da jim lažeš.
Preprosto dovoli, da se delo nadaljuje.
Se spomniš, kaj sem ti prišepnil pod tem drevesom?
Še enkrat se dotakni teme.
Moj brat je mrtev. Zaradi tebe.
Galadriel. Zakaj bi rekla to?
Zakaj bi rekla nekaj takšnega?
Galadriel.
Vrni se k meni.
Galadriel.
Poglej me!
Galadriel. Poglej me.
Veš, kdo sem.
Tvoj prijatelj sem. –Morgothov prijatelj si.
Ko je bil Morgoth poražen,
je bilo, kot da bi velika, stisnjena pest
sprostila svoj prijem z mojega vratu.
In v tišini tistega prvega sončnega vzhoda
sem končno spet začutil svetlobo Enega.
In vedel sem, če mi bo kdaj odpuščeno,
da moram ozdraviti vse, kar sem pomagal uničiti.
Nobena pokora ne more nikoli izbrisati zla, ki si ga storil.
Ne verjameš tega. –Ne govori mi, kaj verjamem.
Ne. Sama si mi rekla.
Po naši zmagi si rekla,
da sem lahko osvobojen vsega storjenega prej.
Prevaral si me. –Povedal sem ti resnico.
Rekel sem ti, da sem storil zlo, pa ti ni bilo mar.
Ker si vedela, da najina preteklost ne pomeni ničesar,
ko se jo pretehta z najino prihodnostjo.
Te prihodnosti ni.
Res?
Vsi ostali te gledajo z dvomom.
Samo jaz lahko vidim tvojo veličino.
Samo jaz lahko vidim tvojo svetlobo.
Iz mene bi naredil tiranko.
Iz tebe bi naredil kraljico.
Pošteno kot morje in sonce.
Močnejšo od temeljev zemlje.
In ti. Kralj moj.
Temni vladar.
Ne. Ne temni.
Ne s tabo ob strani.
Nekoč si mi rekla, da sva se križala z namenom.
To je to.
Vežeš me na svetlobo. In jaz te vežem na moč.
Skupaj lahko rešiva ta Srednji svet.
Rešiva?
Ali vladava?
Jaz ne vidim razlike.
In ravno zato ne bom nikoli na tvoji strani.
Nimaš izbire.
Brez mene bo vaš rod zbledel.
In senca se bo razširila in potemnila, da prekrije ves svet.
Potrebuješ me. –Morala bi te pustiti v morju.
Morju, na katerem si bila, ker so te vilini izgnali.
Izgnali so te, ker si jih izprosila za nekaj vojakov.
Kaj bodo storili, ko jim poveš, da si bila moj zaveznica?
Ko jim poveš, da Sauron živi zaradi tebe?
In umrl boš zaradi mene!
Galadriel!
Prevarant!
Galadriel, ustavi se! Elrond je.
Dokaži.
Kje sva se prvič spoznala?
Ob morju, ko sem prvič osirotel.
Bil sem sam. Mlad, polvilinski deček,
brez prijateljev ali rodbine.
Dala si mi vodo.
Elrond.
Pomiri se, Galadriel.
Celebrimbor. Kje je on?
V delavnici. Do zdaj je verjetno že končal.
Ne!
Galadriel!
Kaj se je zgodilo?
Galadriel!
Ali je končano?
Galadriel. Premočena si kot rečna skala.
Zakaj? –Ker sem jo potegnil iz voda Glanduina.
Glanduina? Kaj se je zgodilo?
Galadriel?
Kje je Halbrand?
Odšel je. In dvomim, da se bo vrnil.
In če se kdaj vrne, ga nihče ne sme zdraviti.
Kaj se je zgodilo pri potoku?
Nekoč si mi govoril o napaki.
Ko so mi rekel, da je ne boš ponovil.
Zelo mi otežuješ, da držim to obljubo.
Če bi bilo enostavno, ne bi zahtevalo zaupanja.
Torej, nadaljujemo?
Ne.
Tri jih moramo narediti.
Tri? Čemu?
En sam se bo vedno pokvaril. Dva si bosta kljubovala.
Toda s tremi je ravnotežje.
Moči, ki jih skujemo danes, morajo biti izključno za viline.
Ne sme se jih dotakniti nobena druga roka.
Galadriel, ugotovil sem, da je čistost
manjvrednih rud v zlitini ključna.
Potrebujem zlato in srebro najizvrstnejše kakovosti.
Potrebujem zlato in srebro iz Valinorja.
Resnično ustvarjanje zahteva žrtvovanje.
Se že kaj bolj spominjaš?
Delčke. Vtise.
Več je prišlo, a da odkrijem preostalo,
vem, da moram oditi v Rhun.
Motile so se o tvojem imenu.
Kaj, če se motijo tudi o tem? Ali pa lažejo ...
Kar so rekle, vem, da je resnično z gotovostjo,
ki je ne morem pojasniti.
One.
Nekaj drugega so te imenovale. Istar.
Je to tvoj rod?
Istar?
V vašem jeziku to pomeni modrec.
Ali pa ...
vešč.
Res ne boš šel z nami, kajne?
Včasih so naše poti pred nami položene z močmi,
ki so večje od naših.
V teh trenutkih je naša naloga, da naše noge stopijo tja,
kamor si srce ne želi stopiti.
Ne glede na tveganosti, ki nas čakajo na poti.
Zveni kot neka pustolovščina.
Če greš sam, je samo potovanje.
Pustolovščine si je treba deliti.
Mislim, da sem imela toliko pustolovščin,
ki si jih kateri koli brkonog lahko le želi.
Tu piše, če gremo proti severu,
imamo trideset dni čiste poti.
Samo sveža trava in brez trolov.
Kot kaže je pot samo navzdol. –Narobe ga držiš.
Oprosti, Malina. Nič drugega
kot več tednov strmih pobočij in graščakov.
Če si tako hitra in modra, zakaj se ti ne lotiš iskanja poti?
Pazite na majhne in zaostale!
Nihče ne gre s poti!
In nihče ne hodi sam!
Bolje je zvenelo, ko je to rekel Sadok.
Ko bi le bil stari kozjak še z nami.
Saj je.
Pojdi.
Zdaj si del nečesa večjega.
Potrebuje te.
In ti spadaš tam zunaj.
Adijo, Nori!
Adijo. –Previdno!
Bodite dobro.
Si si shranila svetilko? –Seveda.
Dobro.
Nič ...
Adijo.
Nori.
Tako. Polži so za orjaka.
Veš, kako zna biti lačen.
In dodatna odeja, če te bo zeblo.
Pa poglejva.
Kakšen oče.
Odpravljaš se v veliko onstranstvo, jaz pa te nisem naučil nič dobrega.
Seveda si me.
"Svoj ogenj vedno pogasi z vodo in zemljo.
Nikoli ne počepni ob reki.
Nikoli ne veš, kdaj boš kasneje morala piti v nižinah.
Brkonog brez manir gre v življenju tako daleč
kot kvadratasto kolo." –Kvadratasto kolo.
Vsemu sem prisluhnila, oče.
Poišči, kje teče reka.
Kjer se vrabci učijo pesmi.
Bom, mati.
In previdna bom.
Ne.
Drzna boš.
Zdaj pa pojdi.
Pojdi, preden izgubiš živce.
Ali pa mi izgubimo svoje.
Počakaj! Nori!
Popi!
Zakaj morajo vsi, ki jih imam najraje, vedno oditi?
Ker mislim, da se sicer ne bi naučili ničesar novega.
Vrnila se boš. Obljubiš?
Obljubiš ti, da boš pazila na vse? –Seveda, tepkonoga.
Moja najboljša prijateljica si v vsem tem širnem, divjem svetu.
Vse bi storila zate.
Svet ni tako širen, Popi. Samo mi smo tako majhni.
Drži se tistega orjaka.
Res je dober prijatelj.
Ne tako dober kot ti.
Si prepričana? –Kot še nikoli.
Vsi ti mahajo.
Če se obrnem, ne bom nikoli mogla oditi.
Potem pa bi bilo bolje, če ti vodiš pot.
Zdaj, ko je prišlo do tega, se noge zdijo težke kot železo.
Da ne omenjam, da ne vem, v katero smer naj grem.
Tam je.
Si prepričan?
Ne povsem.
V tisti smeri je v zraku sladek vonj.
Ko si v dvomih, Elanor Brendinoga,
vedno sledi svojemu nosu.
KONEC 1. SEZONE
Prevedel: denycare Podnapisi.net
Posvečeno dr. Johnu Dundeeju Paynu
Sedaj je v daljni zeleni deželi, pod hitrim sončnim vzhodom