AZ ELŐZŐ RÉSZEKBŐL
Már nem él, gyere!
Mi...
Ez az, mindjárt meglesz...
Amúgy honnan jöttél?
Megkeressük vele ezeket a csillagokat.
Nori?
Vissza kellett volna térnem Középföldére.
Nem a tündék üldöztek el otthonról. Hanem az orkok.
Az a néped királyának a jele?
A népemnek nincs királya.
Minden külső helyőrséget felszámolnak.
Még egyszer körbenézel?
Sok minden változott, őrparancsnok.
De az itt élő emberek nem.
A Morgotht támogatók vére továbbra is feketére festi ereiket.
-Valaki kiásta ezt. -Valami. Ez nem ember műve.
A GYŰRŰK URA: A HATALOM GYŰRŰI
Mi lesz már?
Te ott! Láncold le!
Dobd ki őt is a többivel!
Te dobd ki őt a többivel! Tegnap én mentem ki a napra.
Addig állsz a napon, amíg szénfeketére nem égsz, ha Adar úgy akarja!
Adar kedvéért megteszem. A te kedvedért nem!
Adar kedvéért.
Nincs több lazsálás, naplopó!
Ássál! Nesze!
Hát él!
Foglyok vagyunk? Vagy megmenekültünk?
Az nem mérgezett. Ha emiatt aggódsz.
Mármint embernek ehető.
Nocsak, egy elda! Az én hajómon.
Furcsa időket élünk.
Miféle hajó ez?
Türelem! Kötelességem elvinni téged a vezetőinkhez.
Majd ők válaszolnak neked, én nem fogok.
Mely kikötőbe tartunk?
Majd meglátod. Mindjárt ott vagyunk.
Mármint hol?
Otthon.
Hol vagyunk?
Csak egyetlen hely lehet.
A Csillag Országa.
A legnyugatabbi halandó birodalom.
A númenori királyság szigete.
Lassíts!
-Az ott egy tünde? -Nem hinném.
Mióta építenek a magamfélék ilyen királyságokat?
Ők nem olyanok, mint te.
A Nagy Háborúban a te őseid Morgoth mellé álltak.
Ők viszont a tündék mellé.
Jutalmul a valák nekik adták ezt a szigetet.
Azóta sokat változott.
Csak nem irigységet hallok a hangodban?
Nem irigységet.
Bánatot.
Egykor a tündék szabadon járhattak-kelhettek itt.
Népeink barátok voltak.
Megajándékozták egymást, megosztották tudásukat.
Mi történt?
Először csak nem fogadták a hajóinkat.
Majd megszakították a kapcsolatot.
Miért?
Talán majd most megtudjuk.
Ne álljatok meg!
Nem kéne itt kísérő nélkül bolyonganotok.
Tedd a többi mellé!
Túl forró.
Türelem...
Mindnyájan númenoriak vagyunk.
Ha javasolhatom, most egy kicsit tegyük félre a múltat! Fogd vissza magad!
Ne haragítsuk magunkra ezeket az embereket!
Kapitány! A régenskirálynő elfoglalt.
Ahogy Pharazôn kancellár is. Azt javaslom, hogy...
Térdre!
Nálunk nem szokás térdepelni.
Mégsem.
Beszélj, tünde!
Mondd a neved!
A nolda Galadriel vagyok.
A nagy Finarfin aranyhajú nemzetségének leánya.
És Gil-galad nagykirályunk északi seregeinek parancsnoka.
Halbrand.
Délföldéről.
Egy ember és egy tünde együtt?
Úgy alakultak a dolgok...
Összesodort minket a sors. Kint, a nyílt tengeren.
A kapitány a biztos haláltól mentett meg minket.
Csak annyit kérünk, hogy Númenor maradjon könyörületes,
és hadd hajózzunk el Középföldére.
Nemzedékek óta nem indult már hajónk
ilyen útra egy tünde kérésére.
A tündék ajándékozták nektek ezt a szigetet.
Úgyhogy biztos tudtok nélkülözni pár vitorlát.
Az őseinknek nem ajándékoztak semmit.
Fizettek e szigetért. Atyafiaik vérével.
A tünde úgy érti...
Ha vérrel kell fizetni az útért, akkor megteszem.
Így vagy úgy, de elmegyek innen.
Tegyél egy próbát! Megengedem.
Nem kell az engedélyed.
Másra úgyse kapsz engedélyt.
-Őrség! -Barátaim!
Úgy tűnik, távozásunk kapcsán felmerülhetnek komplikációk.
Talán jobb volna, ha mégis itt maradnánk...
-Maradnánk? -Csupán addig, jó királynő,
hogy tanácsosaiddal legyen időtök megfontolni a dolgot.
Néhány nap. Nem több.
Három nap. És a tünde nem hagyhatja el a palotát.
Nem kezelhettek rabként.
Előbb bőszítenék fel egy medvét,
mint hogy rabságra ítéljem az északi seregek nagy parancsnokát.
Ezért hát Númenor vendége leszel.
Kapitány!
Fogadd hálámat!
Jó királynő?
Délfölde még három nap múlva is ott lesz.
És az ottaniak?
Nézz itt körül! Ez maga a paradicsom.
Tele lehetőségekkel.
Azt várod, hogy visszaugorjak veled a pokolba?
A tengerbe beleugrottál egy életet megmenteni.
Én sokat mentenék meg.
Nem is tudod, milyen régóta próbálok békére lelni.
Mindkettőnk érdekében kérlek, hogy ne vedd ezt el tőlem!
Neked is jót tenne, ha békére lelnél.
Vagy legalább...
ne szerezz újabb ellenségeket!
Bölcsen tennénk, ha mihamarabb elrendeznénk ezt.
Csupán egyetlen tünde.
A hegyomlás is egy kővel kezdődik.
Nehogy visszatérjenek egünkre a sötét fellegek!
Mesélj erről a kapitányról!
A neve Elendil.
Eredetileg nemesi származású, de most tengerőr, és a fia,
ha jól emlékszem, a nyomdokaiba akar lépni.
Húzd!
Egyszerre!
Húzd!
Gyorsabban kell feszítenetek a vitorlát, ha a hajóimon akartok szolgálni!
Gyerünk, kadétok!
Egyszerre!
Isildur...
Hahó!
Isildur!
Minden kadét, aki kiérdemli a helyét a tengerőrök között,
több lesz, mint Númenor védelmezője.
Azt ne!
Imrahil!
Bal oldal! Figyelj a bal oldalra!
Valandil! Ontamo!
Segíts! Húzd!
Össze kell dolgoznotok! Hadd lássam!
A tengernél nincsen szigorúbb tanító.
A tengernek mindig igaza van!
Szegény Imrahil!
Az apja ki fogja ezért dobni az utcára.
Isil örülhet, hogy ő megúszta.
Én?
Már megint egész nap a fellegekben jártál.
Csak be akarok kerülni. Ennyi.
Még kilenc nap!
Ha átmegyünk a próbán, négy év múlva tisztek lehetünk.
Még tíz év múlva kapitányok.
-Nekem csak nyolc lesz. -Vagy tizennyolc.
Isildur! Itt van a húgod!
Hát itt vagy!
Berek, cimbora!
Végre lerakta a rajzfüzetét!
Tudom, hogy csak miattam jöttél.
-Isil, jössz enni? -Nem, menjetek!
Keress meg minket! Ne legyél olyan, mint a bátyád!
Még ne élj úgy, mint egy vénlány!
Örökifjú maradok.
Te meg mit csinálsz itt? Hol van apánk?
Úgy tartják, hogy amikor a Fehér Fa elhullajtja a szirmait,
az nem akármi.
A szirmok maguknak a valáknak a könnyei.
Emlékeztetnek rá, hogy figyelnek...
és szüntelen ítélkeznek.
Te is így hiszed?
A tapasztalatom szerint nem bölcs dolog
folyton találgatni, meg jelekre hagyatkozni.
Elendil. Szokatlan neved van.
Nyugati partvidéki, nemde?
Onnan származom.
Áruld el, mit jelent!
Csillagszerető.
De nem ez az egyetlen jelentése, igaz?
Az eldák ősi nyelvén
tündebarátot is jelenthet.
Az volnál? A tündék barátja?
Hűségesen szolgálom Númenort.
És mégis, noha a tündéket nem szívesen látjuk birodalmunkban,
már nagyatyám dédapjának uralma óta,
úgy döntöttél, fittyet hánysz erre. Miért?
Mert a tenger sodorta az utamba.
És a tengernek mindig igaza van.
A tenger nem követhet el árulást.
Megbocsáss, régenskirálynő,
de azt tettem, amit az adott helyzetben a legjobbnak véltem.
Elendil, ha azt akarod, hogy megtűrjük őt itt...
megkérlek, hogy tégy meg valamit cserébe.
SZÉTVÁLASZTÓ TENGEREK
DÉLFÖLDE
A járatok egészen Hordernig elérnek.
Talán messzebbre is.
Nyilván ezért nem vettük észre őket.
És így bújnak el a napfény elől.
Keresnek valamit.
Talán valamilyen fegyvert?
Nem tudom.
De sorra dúlják fel a falvakat.
Meg akarják találni a vezetőjüknek.
Akit az orkok szinte bálványoznak,
mondhatnánk, imádják, ha az orkok tudnának olyat.
Úgy tűnik, Morgothnak van egy utódja.
"Adar."
Miért egy tünde szóval illetik az orkok a vezetőjüket?
Annak idején Sauront sokféleképpen nevezték.
Lehet, hogy így is.
Biztos, hogy van itt valami titok.
Ha alkalmatok lesz rá,
hogy kilessetek az árokból, ne késlekedjetek!
Nézzétek meg, hol vannak fák,
és amikor a legerősebben tűz a nap, rögtön meglógunk.
Ha csak egyikünk is hazajut,
visszatérünk egy sereggel,
és kisöpörjük innen ezeket, mint koszt a kamrából.
Fogd be a pofád, és áss, tünde!
-A gyökerek miatt nem megy. -Hát tépjétek ki őket!
Ha kell, tépjétek ki tövestül a fát!
Ha kidöntünk egy fát, az csak lelassít. Inkább kerüljük meg!
Próbáld csak meg, és meglátjuk, hogy táncol a hátadon a korbács!
Ez a fa előbb hajtott ki a földből, mint hogy ti orkok előkúsztatok
valami nyomorúságos bugyorból.
Kiérdemelte, hogy itt álljon e földeken!
Ez jó volt.
Nagyon jó.
Van vér a pucádban.
A társaiddal kiérdemeltetek egy adag vizet.
Nem kell félni.
Biztos szomjasak vagytok.
Ez az!
A fát!
Elég!
Én majd kivágom.
Én majd kivágom a fát!
Te szólsz Pharazônnak, hogy meglógott a nő.
Múltkor is én szóltam.
Az egy kutya volt.
Inkább egy rendes hajót kéne elkötnöd.
Azzal a kikötőből se jutsz ki.
Biztosíthatlak, hogy jobb lenne, mint amin eddig hánykolódtam.
Mindegy. Nem viheted el.
A királynő megbízásából
gondoskodnom kell róla, hogy ne okozz még több kalamajkát.
Azt hiszem, büntetésnek szánta.
Akkor mégiscsak van bennünk valami közös.
Egyikünk se akarja, hogy itt legyek.
Teszek egy próbát azzal a csónakkal.
Kénytelen lennék kiáltani a pesztrálóidnak.
Mi van, ha egy hang se tudja elhagyni a torkodat?
Mi van, ha mégis?
Láncra vernének a palotában, még távolabb kerülnél a célodtól.
Ki ez a halandó, aki úgy beszél hozzám, mintha lenne róla fogalma, hogy ki vagyok?
Van egy lányom, aki gyorsan fut, és egy fiam, aki a vesztébe fut.
És a te szemedben mind a kettőjüket látom.
Ahhoz, hogy hova futok, és hogy futok oda, semmi közöd.
Bárhol jobb lenne, mint itt, ahol gyűlöl mindenki, aki meglát.
Kiálts az őröknek, vagy tűnj el az utamból!
Nem gyűlöl téged mindenki.
Tudsz tündéül?
Ott, ahol felnőttem, sokan tudnak.
Még mindig tanítják a tudás csarnokában.
Még mindig rávésik a szobrokra városszerte, csak ki kell szúrni.
Milyen messze van a tudás csarnoka?
Lovon egy negyednap.
Mit keresel?
Azt mondtad, lovon?
Nincs ember ezen a szigeten, aki jobban értene ehhez, mint én.
Lapátolom a szenet, ha szükséges, vagy hasogatok fát,
készítek horgonyt, ingyen.
És tartósabb lesz, mint amit valaha láttál. Mit szólsz?
Új életet kezdek.
Adj egy esélyt! Kérlek!
Meghálálom.
Elhivatott vagy, fiam.
De amíg nem kapod meg a céh pecsétjét, nem állhatsz kovácsnak Númenorban.
Ő az, ugye?
Ő érkezett a tündével?
Te vagy az, igaz?
Igen, nagyon úgy fest.
-Hogy is hívnak? -Attól függ.
Mitől függ?
Hogy mennyire vagyunk jóban.
És mennyire vagytok jóban a tünde nővel?
Rád mosolygott a szerencse, paraszt.
Ingyen idehajózhattál hozzánk. Eszed az ételünket.
Iszod a serünket...
Mit veszel még el?
A földjeinket? Az áruinkat?
Meg az asszonyaitokat.
Hogy felvágták a nyelvét!
Lehet, hogy nincs is annyira jóban azzal a tünde nővel.
A tünde biztos jobb szeretne valaki nemesebbet.
Igazatok van.
Elvégre
vendég vagyok a szigeteteken,
és eleddig a hála legkisebb jelét sem mutattam.
Tudom már!
Néhány kört én állok!
Egész rendes vagy, te paraszt.
Akkor azt hiszem, jobb, ha távozom,
amíg még ennyire nagyra tartotok.
Urak! Hölgyeim! Örültem!
Hé, paraszt!
Tényleg azt hitted, hogy nem veszem észre?
Azért egy próbát megért.
Tessék!
Nem akarok bajt.
Ezzel már elkésett, nem?
Szerintem igen.
Kérlek! Ne csináljuk ezt!
Miért ne? Paraszt!
Na gyere!
Hívj Halbrandnak!
Ide!
Erről szeretnénk többet megtudni.
Utánanézek.
Nem is említetted, hogy a tudás csarnokát maga Elros építtette.
Egészen lenyűgöző.
Hát persze!
Ismerted Elrost.
Nem mindennapi elme volt.
De a fivére közelebb állt a szívemhez.
Hihetetlen!
Köszönöm, hogy elhoztál ide.
A volt királyunknak köszönd!
Ezt a helyet csak miatta nem rombolták le.
Hű volt a tündékhez?
Még mindig az.
Letaszítottuk érte a trónról.
Azt mondják, a toronyban tölti a napjait.
Száműzött saját országában.
Íme!
Ez micsoda?
Az emberek egyik kémjének beszámolója, amelyet az ellenségtől szereztünk meg.
Ezt rajzolta. A torony elhelyezkedéséről.
Egy pillanat! Nem láttam a szememtől.
Ez nem is jel.
Ez Délfölde térképe.
Halbrandnak igaza volt.
És az írás?
Az Fekete Beszéd.
Nem csupán egy helyről ír, egy tervről is.
Amelynek révén saját birodalmat hoznak létre.
Ahol a gonosz nem pusztán túlél, hanem diadalt ül.
A tervet elvileg Morgoth bukásakor kell végrehajtani.
Az utódjának.
Galadriel!
Nagyobb a baj, mint gondoltam.
Délfölde komoly veszélyben van.
Ha Sauron valóban visszatért,
Délfölde csak a kezdet lesz.
Az útról le ne térj!
És sohasem egyedül jársz.
Így van.
Az útról le ne térj!
És sohasem egyedül jársz.
Az útról le ne térj!
-Gyerünk! -És sohasem egyedül jársz.
Az útról le ne térj!
És sohasem egyedül jársz.
Az útról le ne térj!
És sohasem egyedül jársz.
Az útról le ne térj!
És sohasem egyedül jársz.
Az útról le ne térj!
-Szóval nem jobb. -És sohasem egyedül jársz.
Az útról le ne térj!
És sohasem egyedül jársz.
Az útról le ne térj!
Nélküled nem tudjuk elvinni a kocsit.
Hátra fognak minket hagyni.
Borlábékat sose hagyják hátra a többiek.
Miután elveszítettem Rózsát...
olyan voltam, mint egy kocsi, aminek kitört a kereke.
De aztán megláttalak a mezőn.
Épp itt álltál.
Annyira gyönyörű voltál aznap!
Abban a pillanatban
tudtam, hogy együtt fogunk megöregedni, Hajnalka.
Eljutunk a ligetbe.
Mindnyájan?
Mindnyájan.
Hogyan?
A karaván elején maradok.
És velünk van Nori.
Tudod, hogy ha az a lány egyszer valamit a fejébe vesz,
semmi sem állítja meg.
Ha ráteszed a mancsod a könyvre,
Sadok szíjat hasít a hátadból!
Van jobb ötleted? Holnap lesz a vándorlás.
Ha meg akarjuk találni a csillagképet,
át kell lapoznunk a könyvet.
Én nem akarok segíteni neki.
Ő egy óriás, aki kissé lobbanékony, és néha szentjánosbogarakat gyilkol.
Az véletlen volt.
Egyetlen értelmes dolgot tehetünk: adunk neki enni,
megmutatjuk, merre laknak az emberek, és "ég veled, idegen"!
-Nem oda kell mennie. -Hova kell mennie?
-Ezt próbálom kideríteni. -Ez miért a te problémád?
Miért kell kockáztatnod érte? Neked teljesen elment az eszed?
Van szív is a világon, nem csak ész.
Van a józan ész és az eszetlenség.
És ha megfogyatkozott az előbbi, akkor kérj kölcsön tőlem!
Inkább néhány csillagtérképet veszek kölcsön.
És segíteni fogsz. Vagy inkább említsem meg Mályvának,
hogy te tettél tűzfüvet a lábkrémjébe?
Majd őrködöm.
Menj!
Biztos, hogy most akarod megtartani a beszédedet?
Igen, csak hozom a jegyzeteimet.
Remek ötlet, igen! Menj be a jegyzeteidért!
"Pihent láb és tele kocsi"?
Nem...
Nem jó...
"Tele kocsik és tele bendők."
Gödrös úr!
Mi van már megint?
Csak az, hogy mindenki vár.
És együtt mindig jobb.
Persze. Mindjárt megyek.
És most ki fakad majd "balra"?
Mármint dalra.
Majd meglátjuk. Lehet, hogy senki.
Jobb is. Nem! Nehogy balul üssön ki valami!
Megmondom mindenkinek, egyenesen.
Higgadj le! Eredj, és egyél egy kis gesztenyés pitét!
Bolondos leányzó.
Nagyra becsült és mélyen tisztelt gyaplábúak!
Eltelt egy újabb évszak a tisztásunkon.
Szerencsére tele a kocsik, és tele a bendők.
Egyeseké az átlagosnál jobban tele van.
Igen...
Hatalmas telihold van.
Úgyhogy majd vigyázzatok, miközben mulatoztok!
Mindenki látni fogja, ahogy dorbézoltok. És senki se kíváncsi rá.
Csak vicceltem.
És most, mielőtt újra útra kelnénk...
emlékezzünk meg azokról, akik már nem vándorolnak velünk!
-Azokról, akik lemaradtak. -Bizony!
És azokat, akik lemaradnak a mostani út során,
ugyanúgy meg fogjuk őrizni
szívünkben és emlékezetünkben.
Az életben nem tudtunk várni rájuk.
De itt most köszöntsük barátainkat!
Szépalmás Zaránd.
Kifogott rajta a havas hágó.
Várni fogunk rád.
Büszkefő Pechla.
Büszkefő Cicka.
No és Pántli, Déri...
és Lenke a családjukból.
Elsodorta őket a földcsuszamlás egy esős napon.
-Várni fogunk rád. -Várni fogunk rád.
Gödrös Nárcisz.
Farkasok.
-Várni fogunk rád. -Várni fogunk rád.
Hasas Druda. Megette azokat a napsárga bogyókat.
Várni fogunk rád.
Bakcserző Blovó.
Méhek.
Imádtuk őt, de nagy idióta volt.
Várni fogunk rád.
Hambli anyó. Ő és a szobrai...
Várni fogunk rád.
Nori?
Loptál, hazudtál,
és egy veszélyes idegent hoztál közénk.
És hazudott is.
-Igen, ezt már mondta. -Tényleg így volt.
Megsebesült, és nem tudta, hol van.
Mit kellett volna tennem? Hagytam volna ott?
El kell ismerned, Sadok, azért ez nem mindennapi.
Hallottál már olyanról, hogy lények potyognak az égből?
Olyanról hallottam, aki felment az égbe.
De így fordítva nem rémlik.
Roppant nyugtalanító.
Mi van a csillagokkal azon a lapon?
Mit jelentenek?
Semmit. Az összes lap elégett. Miért nem olvastad el őket?
Azt hittem, később lesz időnk.
Mármint kivel?
Senkivel. Ő csak az én barátom.
Nem kellenek barátok, leányom.
Csak életben kell maradnunk.
Barátok nélkül mégis minek maradnánk életben?
"Ügyes kis gyaplábú, maradj az úton, kerülj minden veszélyt!"
Nehogy véletlenül valami újat is felfedezzünk!
Borláb Elanor Vadóca!
A szokásainknak hála ezer éve élünk.
A törvényeink világosak.
Ha valamely gyaplábú megszegi őket, annak nincs helye a karavánban.
Törvényeink valóban világosak. Viszont...
a Borláb leány még fiatal.
A lábujjára is nő még pár szőrszál, és a fejébe is kerül még némi ész.
Holnap elindulunk, a terv szerint.
És Borlábék kocsija is jön velünk.
A karaván végén.
-A végén? -A végén.
Várj egy fél pillantást, Sadok!
Ezt meg kell beszélnünk.
Hogy értetted? Tényleg a végén menjünk, vagy inkább csak a vége felé?
Tényleg a végén.
Ezzel beírtad a nevünket a hátrahagyottak közé.
Az óriás nem véletlenül került ide.
Most komolyan, Nori!
Szerinted ez a sors keze?
Azt hiszed, hogy rád mosolygott a szerencse?
Nem vagy te különleges, csak egy kis bakfis.
Tudom, hogy nem vagyok különleges.
Csak egy vagyok a sok kis gyaplábú közül a nagy, végtelen világon.
De ő különleges.
Érzem.
Drága kislányom!
Apádnak is pontosan ilyen jó szíve van.
De a legmagasabb fűszálat mindig lenyisszantják.
Szedelőzködjünk!
Jaj, ne!
-Véged van, királynő! -Jaj, ne!
-Ne! Galadriel! -Kardélre hánylak!
Ne!
Nesze!
Galadriel?
Az a Galadriel? Az orkok ostora?
Mindegy, minek az ostora. Mit keres Númenorban?
Középföldére akar eljutni.
A régenskirálynő előléptetett, hogy cserébe tartsam rajta a szemem.
Idehozol egy tündét, erre Míriel előléptet?
Ki kíséri majd vissza?
Magasabb rangra vágysz, kadét?
Kilenc nap múlva lesz a próba.
-Mondd el! -Kész vagy?
Az a helyzet, hogy északi rokonainknak volt bőr a képükön
meghívatni magukat egy lakomára, hogy elbúcsúztassanak.
-Remélem, nem gond. -Lehetséges, hogy halasztok.
-Tessék? -Talán csak egy kicsit.
Te tudtál erről?
Néha odafigyelek arra, amit mond, és igen, egy ideje már gyanítottam.
És nekem nem akartad elmondani?
-Csak megfordult a fejemben. -Eärienhez beszéltem.
Nekem is megvolt mostanában a magam baja, atyám.
Ez akkora tragédia? Anárion azt mondta, te kétszer is...
Anárion? Mi köze ehhez az öcsédnek?
-Semmi. -Azért annál kicsit több.
Remek!
Jóságos ég!
Azt mondom, amit Anárionnak.
Nincs számunkra semmi nyugati partjainkon.
A múlt halott.
Vagy előrehaladunk, vagy utánahalunk.
Azt hiszed, olyan egyszerű volt meggyőzni a kiképződet, hogy rátermett vagy?
Nem én kértem.
De igen. Miután kakaskodtatok a testőrökkel.
-Azt ők kezdték! -És kidobtak a lovardából.
Az nem az én hibám volt!
-Igaza van, az tényleg nem az ő... -Nem hozzád beszéltem!
-Elnézést, kapitány! -Mi van?
Üzenetet hoztam a lányodnak, Eäriennek.
Tudom, hogy vannak kétségeid.
De nem gondolod, hogy mindig mindent a te érdekedben teszek?
Világunk tengerei képesek még a legmélyebb sebeket is begyógyítani.
Mint a tieidet?
Kilenc nap múlva, amikor kezdődik a próba, és elindul a hajó,
ott leszel rajta.
-Atyám! -Mi az?
Felvettek inasnak.
Bevettek az építők céhébe.
Hogyhogy? Azt hittem, elutasítottak.
Isildur rábeszélt, hogy jelentkezzek újra.
Isildur beszélt rá?
Hogy állsz a békéddel?
Jobban, mint gondoltam.
Mi történt?
Szerelmi viszály.
Halbrand!
Ne kezdd!
Neked nem ezen a szigeten van a helyed.
Ha kettőnk közül valakinek nem itt van a helye, tünde, az te vagy.
Már nem vagyok ebben olyan biztos.
Egyvalamiben viszont igen.
Nem mondtál el mindent magadról.
Ezt találtam a tudás csarnokában.
Különös! Én egy halotton láttam ezt.
És megtetszett a minta.
Réges-régen
egy ember, akin ugyanez a jel volt,
egy zászló alatt egyesítette Délfölde szétforgácsolt törzseit.
Ugyanezen zászló alatt most is összeállhatnának.
A gonosz ellen, aki elbitorolná földjeiket.
A te földjeidet, Halbrand.
A népednek most nincs királya. Mert te vagy a király.
Furcsa ilyet mondani valakinek egy zárkában.
Azért vagy itt, mert viszketegség jön rád a közember rongyaiban.
A páncél, amelynek a válladon kéne lennie,
nyomja a lelkedet.
Vigyázz, tünde!
Ennek a jelnek az örökösére nem csupán nemesi cím száll.
Ugyanis az ő felmenője kötött egykor vérszövetséget Morgothszal.
Nem az a hős vagyok, akit keresel.
Az én családom vesztette el a háborút.
És az én családom kezdte el.
Nem a véletlen sodort össze minket.
Nem a sors, nem a végzet.
Semmi olyan, amire azok hivatkoznak,
akik nem merik nevén nevezni a dolgokat.
Ez valami nagyobb erő műve volt.
Te is tudod.
Azt tudom, hogy itt egy tünde, aki nem teszi le a kardját.
Gyere velem Középföldére!
Együtt visszanyerjük családjaink dicsőségét.
Hogyan?
Itt ragadtál a szigeten.
És még mindig nincs sereged.
Ez hamarosan megváltozik.
Megtörtént, atyám.
Amitől tartottunk.
Megérkezett a tünde.
Gyerünk! Toljad!
Menjetek, Poppi, lemaradtok!
Csak adj egy percet, hogy összeszedjem magam!
Hátra!
Hé!
Ne!
Barát.
Ez a megoldás.
Így tartunk lépést a többiekkel. Együtt.
Ő segít nekünk, mi pedig neki.
Lehet, anya? Elvihetjük?
Jöjjön a varg!
A láncod!
Arondir!
Ne!
Várj!
Vigyük Adarhoz!
Adar!
A feliratot fordította: Gáspár Bence
Kreatív supervisor: Heltai Olga