MAJSTORSKI NIVO ROJ protiv GERMAN TVINS 1P 2P
PRITISNI START
POKUŠAJ 139
Ustaj. Pazi na glavu.
Cipele, pantalone... potkošulja, košulja.
Levo. Uzeću ovo.
Blokiraj napad. Zamena noža.
Uhvati je, okreni je.
Dobro. Hoće li neko da popije kafu?
Možete li zamisliti da se budite svaki dan
sa gadom kao što je gdin Dobrojutro,
koji pokušava da te poseče mačetom?
Ozbiljno?
Moglo bi biti zabavno neko vreme.
Jebeno si mrtav!
Jednom kad je šok prošao,
čim sam shvatio šta se dođavola događa,
posle skoro 144 puta,
počelo je da bude jebeno dosadno.
I želeo sam da prestane.
Ali znao sam da neće.
Znate kako ljudi kažu: "Mogu to da uradim i zatvorenih očiju"
i uvek pomislite da su seronje...
ali... kako god.
Pa, gledajte.
Žao mi je, drugar, zamenili su te sa mnom.
Već sam mnogo puta video sam da se ovo dogodilo u mom stanu,
nisam mogao a da ne pomislim:
"Jebi ga čoveče, ovo je iznajmljeno!"
Vlasnik je u svakom slučaju seronja
tako da mi nikad neće vratiti depozit za bezbednost.
Nije uvek bilo tako.
Nekada sam bio srećan. Stvarno jesam.
Imao sam ženu koju sam voleo...
ali sad sam stvarno sjeban.
Sranje. Moram da skočim.
Promašio sam taj kamion ranije tačno 22 puta.
Znate li kako je pasti kroz prozor sa 4. sprata dole na ulicu?
Pa to jebeno boli.
Gdin Šuntavi iz dodža stalno je vikao, kao da ga vode pod nož.
Kradu mi auto! - Da, hodaš.
# mislim da ću otići, da
Još jedna gomila kopiladii pokušva da me ubije u tom minivanu.
Možeš li da izbegneš gužvu u saobraćaju?
Ne uči me kako da vozim. - Ne učim te.
Vozač je Esmeralda sa majkom Pem.
Voliš da se svađaš. - Nisam imao jebenog pojma, koja su im prava imena,
jer se nikad nisam zaustavio da se pozdravimo.
Posle tog autobusa prilično je kul i mogu...
Čekaj. Jesam li.. sranje, zar još nisam došao do autobusa?
Ne.
Izađite. - Bože!
Nije tako loše po mene.
POKUŠAJ 079
Ovakvo sranje se dešava svaki dan.
Nekad sam se žalio kako svaki dan izgleda isto.
A onda je došao 9. maj... i sad svaki dan jeste isti.
Isti me vrisak probudi, isti seronja sa mačetom,
sve je isto... sa manjim varijacijama.
Do mojega...
Samo jedna stvar se nikada ne menja.
A to je da umirem...
svaki... dan.
Umirem.
Evo malog pregleda.
Sad, istine radi, nemam pojma zašto žele da me ubiju
ili šta sam uradio da zaslužim da me ubiju, ali to je tona govana.
Pem već znate.
Sredila me je 14 puta pre nego što sam joj provalio tajming.
POKUŠAJ 069
Ovo kopile anđeoskog lica je poznata kao Guan-Jin.
Kako znam njeno ime?
Ja sam Guan-Jin!
I Guan-Jin je uradila ovo. - Njeno ime znači Boginja milosti.
Prilično ironično, zar ne?
POKUŠAJ 088
Ovog malog drkadžiju zovem Ka-bum.
Kako si, zgodni? - Što to radiš, do kurca?
Ne sviđa mi se taj stav.
Dao sam im nadimke: Pem, Smajli,
Nemački blizanci, Roj br. 2,
za kojeg se ispostavilo da je seronja koji izgleda potpuno isto kao ja.
POKUŠAJ 104
Ponekad uspem da ih ubijem.
Ali to nije bitno.
Uvek me nađu na kraju.. i srede.
Ja sam Guan-Jin!
I Guan-Jin je ovo uradila.
Ne znam kako je to moguće i zašto mi se ponavlja isti dan.
Nikada nije bilo vremena da to shvatim.
Sranja počinju čim otvorim oči.
POKUŠAJ 048
U TOKU
Džema, jedina žena koju sam ikada voleo,
i jedina osoba koja zna odgovore koje tražim.
Halo? - Tražim dr. Džemu Vels.
Ko je to?
Ovde njen mu... njen prijatelj Roj.
Ah, kapetan Roj Pulver, fan Delta odred.
Ko si ti?
Pukovnik Klajv Ventor. - Džemin šef.
Donedavno. - Je l' ona tamo?
Ne, nažalost nije ovde. - Znaš li kada će se vratiti?
To pitanje ćeš morati da postaviš višim silama.
Ona je mrtva. - Šta?
Ne volim da saopštavam loše vesti,
ali gđica Vels je sinoć slomila vrat.
Bila je nesreća u laboratoriji,
radila je do kasno, verovatno je bila iscrpljena.
Da...
Mogu li da pitam ko si ti?
1, 2...
To nije bila jebena nesreća.
3!
Zašto je mrtva? Ko ju je ubio?
Nikad nisam živeo dovoljno dugo da to saznam.
Ok, gde smo sada? Ah, da, autobus.
U TOKU
Do kurca!
Izgleda prilično odlučno. - Dušo, ovde imamo kauboja.
Pretpostavljam da ću to morati da ovo shvatim ozbiljnije.
Šta dođavola?
Jebi me!
Ou, do kurca!
Ne, mislim da su to zaslužile.
Hej, Roj. - Hej, Džejk.
Izgledaš kao da su te iskopali iz groba. Šta ti se desilo?
Samo prolazni problem. Dobro sam, Džejk.
Tako je stalno. Hoćeš li da mi daš tu veliku flašu rakije?
Znaš šta Džejk? Daj mi dve odmah.
Dve! Isuse Hriste!
Čujte i počujte! Živela jetra! Ali ne za dugo.
Šališ se. - Neanonimni alkoholičari, jesam li u pravu?
Moraš živeti danas, zar ne Džejk? - Jer sutra ti niko ne može garantovati.
Zapiši to, drugar. I kladi se na mene.
Ovaj momak je na otpisu.
Kako možeš tako da pijaš?
Kako to da ti ne piješ? - Znaš,
mnogi stručnjaci za bezbednost misle, a sećaš se, ja sam jedan od njih,
misle da će sledećeg 11. septembra na meti biti naše destilerije.
Procenjuje se da je alkoholizam u našoj zemlji sada na oko 38 %,
pa kad izbrišeš...
Ovaj tupadžija se zove Dejv.
Dejs je ekspert za bezbednost u nekoj privatnoj kompaniji
i bez obzira šta mu odgovorim, kad me pita kako mogu tako da pijem,
uvek počinje sa istim jebenim govorom.
Znam šta će reći, od reči do reči.
Tačno znam šta se dešava istog trenutka kad uđem.
U 11:05 ući će ova dobro poznata kineska sportiskinja u mačevanju.
12 puta je bila svetski prvak.
Sranje, Daj Feng!
Znaš li da je jedan od najpoznatijih... - kineskih majstora u mačevanju?
12 puta... - Svetski šampion.
Jesam li ti rekao o njoj? - 100 puta.
Stvarno? Ne sećam se.
Ja se sećam. - Pedro, pripremi sto za gđicu Feng.
Zdravo. Molim vas, sedite.
Gđica Feng je razlog zbog kojeg moram da razbijam dupe
da dođem do bara, svakog dana.
Ako stignem kasnije od 11, zauzeće poslednje slobodno mesto u baru.
Sranje. Pogledala me je.
Jesi li ikada imao ženu? - Izvini?
Jesi li ikada bio sa ženom? - Bacao sam štap, razumeš?
Mislim na šansu da nekoj uvališ kurac, Džejk.
Negde oko podneva...
Ok. Od onoga što sledi osećam se malo bolje.
Ali sviđa mi se kako leži. Žao mi je.
Verovatno bih trebalo da ga upozorim, ali to je jednostavno smešno
a ne smejem se baš mnogo ovih dana.
Neće ti proći za povredu na radu, Pedro! Niko ti neće verovati!.
U 12:20 Dejv konačno polazi na posao.
Nadam se da teroristi neće početi da troše svetske zalihe rakije.
Ali ne pre nego što se opet ne prosere.
Stvarno se nadam.
To je previše. - Sedi, Dejv.
Izvini? - Želim da ti ispričam priču.
Vau. Ok. Danas sam mek. Mali zaokret u ratnoj priči.
Počeo sam da pričam o tome kako sam ranije umro, pa sam morao puno da pijem.
Jesu li te ikada upucali u lice, Dejv?
A? - Ja sam bio pogođen u lice.
Zanimljiva stvar mi se dogodila pre nego što sam umro.
Prošlo je dosta vremena od tada.
Metak je bio .45 ACP.
Ovde je ušao, čisto.
Izleteo mi je iz usta, gotovo netaknut
i sećam se da sam osetio ukus odreska.
Da, kao zaista lep odrezak.
I za trenutak, kad sam opet bio živ
Kažem, "Sranje,
to je bio moj jezik dok mi ga je metak pekao ".
To sam osetio. Moj jezik.
Veruješ li u to sranje? To je apsolutno fascinantno.
Ta priča je istinita, Dejv.
To je bilo dobro, druže.
Zar ti ne bi trebao krevet?
Razumem.
# Svaki put kad pružim Tačno u 12:47... šta,
# ruke ka tebi za trenutak ću doći do toga.
# ti ih odgurneš Otprilike četvrt sata pre,
uzmem stvarno, stvarno dobru cugu i osećam se jebeno dobro.
# i kad me uhvate kako preklinjrem za svoj novac
Vidite, sve dok mogu da dođem do ovog bara,
# znaš, uvek se mogu da pijem dok me ne pronađu.
# ti se uvek Mogu da se potpuno usvinjim
# izvučeš
i da ništa ne osećam.
12:47. Nikad nisam uspeo da prođem tu tačku.
Zašto to dozvoljavam?
Zašto da ne?
Jer izvan ovog bara, bez obzira u kom pravcu bežim i koliko se žestoko borim,
nikad nisam prošao 12:47.
Uvek me sjebu.
Ubija me gomila seronja koje nikada nisam sreo, iz
meni misterioznog razloga.
I ona je mrtva. Moja devojka.
Umrla je kasnije, u vremenu do kojeg nikad ne mogu stići.
Uhvaćen sam ovde u petlju smrti dana koji se nikad ne završava.
Znam da ne mogu da nastavim da pijem,
ne, kad se svaki dan završava ovako.
Sad mi treba plan. Neko to mora da plati.
Imaju vojsku. Ja imam samo vreme.
Juče je bilo pre mnogo meseci.
JUČE
Sjajno.
Da, dobro je.
Možeš li mi dati trenutak, molim te? - Naravno.
Bože moj, ženo.
Pogledaj se.
Zdravo. - Zdravo.
Jesi li dobio neku alergiju na telefon?
Ne, sad sam se vratio. Mobilni mi je isključen i nisam imao šanse
da uvedem fiksni telefon, pa...
Pa si i njega isključio? - Da.
Imaš sreću što si uopšte mogla da me kontaktiraš. - Da.
Da te nađem u baru u prizemlju tvoje kuće zahteva mnogo sreće.
Kakva je bila šansa?
Dobrodošao, sarkazme. Kako si, stranče?
Dugo se nismo čuli.
Šta je to? - Doneo sam biografiju.
U štampaču je ponestalo mastila, pa je Delta odred teško pročitati.
Smanjuje li mi to šanse?
Dođi ovamo.
Ovde se nose uniforme.
Da, to je sjajno.
Treba mi... - Nisu... Vau!
Ako su bordo kao kod obezbeđenja u tržnom centru, ne mogu to da podnesem.
A, kao... moja haljina?
Ne kao tvoja haljina, jer bi to bilo seksi.
Samo kažem. - Dobro.
Uostalom, kolika je ovde plata?
Imaš li pojma? I imam li zdravstveno osiguranje?
Jer imao sam ga ranije, u Delta odredu.
Šta to radiš ovde? Izgleda prilično... veliko.
Radiš li dugo na tome? - Nadam se dovoljno dugo.
Šta je uopšte ta stvar?
5 godina neprospavanih noći i neprekidnog istraživanja.
I znači mi više nego što možeš da zamisliš.
Šta to radi? - Šta to radi?
Uništiće vreme i prostor i uništiće integritet planete
ako se koristi nepravilno.
Ne zajebavaš. Nešto poput Sudnjeg dana?
Mora da si pod stresom.
Vau, pogledaj Džoa.
Isuse, koliko je porastao, Džema.
Bi li ti smetalo da uzmem ovo?
Šta. - O... ovu sliku. Imaš li još jednu?
Oh, da, naravno. Uzmi je. Koliko si težak?
Radim... radim specijalne vežbe, dakle oko 80 kg.
Piješ li još uvek? - Da. - Napisaću 84.
Jesi li razmišljala da mu kažeš?
Mnogo bi mi značilo, Džema.
Kakvu bi korist od toga imao? Odsutan si većinu njegovog života.
Zašto to govoriš, kao da nije vredno da me upozna sada?
Moj posao me udaljio od tebe i njega. - Tvoj posao? - Da.
Tvoj posao? Voleo si taj život mnogo više nego ideju da ga podeliš sa nama.
Pucanje ti je bilo mnogo uzbudljivije od pelena i kombi.
Naravno. I mi imamo naš večiti razgovor.
Ja sam seronja koji nije bio u blizini, zar ne?
Zašto ti je to uopšte važno, Roj?
Oboje smo odlučili, krenuli smo dalje, a Džo te svejedno obožava.
Obožava me? - Da.
Šta si mu rekla o meni?
Šta želiš, Roj?
Izgubio sam te, Ok?
Znam da sam zasrao. Pomirio sam se sa tim.
Molim te, nemoj dozvoliti da tako bude i sa mojim sinom.
To je sve što tražim.
On je naš dečak, Džema.
Dr. Vels. - Samo trenutak.
Oh, izvini, Bret.
Ovo je Roj. Roj, Bret. Bret je ovde šef obezbeđenja.
Vaša kancelarija je u zabranjenom području, dr Vels
i zbog toga je nepristupačna. - Pukovniku sam jasno objasnila,
da ću prihvatiti posetu ako smatram da je prikladna.
Upravo sam doneo svoju biografiju.
Trenutno ne zapošljavamo...
kapetane Pulver. - Reci mu da dolazim brzo.
Pukovnik čeka.
Koja kurčina.
Zar nisi rekla da zapošljavate? - Oni ne. Ja te zapošljavam.
Ja te zapošljavam. - O čemu to pričaš?
Ovo je vrlo specifičan bezbednosni detalj.
Nešto tajno, poput crnog ranca?
Više. - Stvarno?
Kada počinjem?
Brže no što misliš.
Čitam čovekovu biografiju i vidim razlog za zabrinutost.
Ne izgleda mi baš opasno.
Muve niko ne primećuje dok mu ne zaplivaju u supi, Bret.
Ima nešto kod njega što mi se ne sviđa.
Ima tu... karakteristiku...
Koju to karakteristiku?
Puža koji prekomernom marljivošću pokušava da nadoknadi nedostatak talenta.
Takve sam naučio da mrzim.
Proveri njegovu istoriju službe. Ako je tačna, želim da ga pratimo.
Ako počne da pravi probleme, pobrinućemo se za njega.
I proširi to dalje od uobičajenog nivoa,
niko to ne sme da poveže sa nama. Što su sredstva slučajnija, to bolje.
Pronađi nešto zaista egzotično.
Ok, dakle, tornjam se odavde, popiću vino, možda...
Čekaj, srediću ti kosu. - Oh, Džema!
Krvarim.
Jesi li dobio moj rođendanski poklon, Roj?
Šta to radiš ovde? Ponašaš se tako čudno.
Jesi li ga dobio? Poklon. Poslala sam ti ga.
Ne znam. Nisam proveravaoo. - Uradi to. Poslala sam ti ga pre nekoliko dana.
Hoću. Naravno da hoću.
Dr. Vels, mogu li vas videti na tren?
Moraću u bolnicu. - Dolazim za minut, pukovniče.
Raskrvarila si me. - Slušaj me pažljivo, Roj.
Ok. Znam da se u poslednje vreme nismo mnogo viđali
i znam da idemo vrlo različitim putevima.
Znam, to... - Važno je da čuješ! Samo slušaj!
U redu, u redu. Reci. - Ok.
Zaboravila sam kako teško može biti pokušavanje.
Vidim drugog tebe u Džou, zaista.
Njegova odlučnost, njegova volja da uspe bez obzira na sve.
Ima neke od tvojih najboljh osobina, ali i tvoju sebičnost...
i tvoju sposobnost da nestaneš kad ti odgovara.
Mislio sam da je gotovo. - I pobegne od odgovornosti.
U redu. Šta hoćeš od mene? Reci mi. Samo mi reci.
Želim čoveka u koga sam se nekad davno zaljubila,
onog koji mi je dao sina...
tvoju jaku, samopouzdanu verziju,
ne Roja, koji se svake noći opija i kreše drugu ribu.
Zapamti ovo: Oziris.
Oziris. - Ok.
Vidi ti, poput braće Frišten.
Ugljeni hidrati nisu vaši prijatelji, momci.
Dr. Vels, jeste li dobro? - Da.
Smeta li vam dim cigare? - Ne. Ne uopšte.
Izložite.
Pa, trenutno postoji manje kašnjenje.
Definišite manje.
Nedelju dana, najviše dve.
I zašto je to? - Istraživanje i razvoj nisu egzaktna nauka.
Ali to je upravo ono što želimo, egzaktnu nauku.
Vaš prijatelj, kapetan Pulver.
Da, doneo je biografiju. - I kako mu je to palo na pamet?
Pa, možda sam mu ranije spomenula o prisustvu vojske ovde u laboratoriji.
A zašto vas to opseda?
Sigurnosni protokol ovog objekta
ne bi trebao da bude predmet intimnih razgovora.
Uveravam vas da nije.
Roj i ja nismo... - Vi ste majka njegovog deteta.
Molim vas, sedite. Raskomotite se.
Ne želim da ovo liči na saslušanje.
Nisam za duge priče Uvek sam cenio kraće forme.
Šta kraće, to bolje. Međutim,
i sam imam jednu priču koju pričam iznova i iznova
i voleo bih da je podelim sa vama sada,
ako mi dopustite.
Volim duge priče. - Dobro. - Onda oboje imamo sreće.
Dakle, Burma, 1979. godine radio sam krijumčarenje za CIA-u,
Ubacivao sam opijum u zemlju da bismo finansirali
vrlo krvav vojni puč, koji ćemo na kraju
i inscenirati 10 godina kasnije.
Sve je ovo strogo poverljivo. Većim delom.
U svakom slučaju, našao sam se
u džungli, izvan Ranguna,
granatiran od vojnika KY Osliobodilačkog fronta
tokom trodnevnih borbi koje su me koštale čitavog tima.
Dakle, gde sam? Na ivici džungle,
opkoljen od bande pobunjenika koji mašu mačetama,
sa ludim stavovima i još lošijom higijenom
a imao sam samo jednu Remington pušku sa teleskopom
i 36 sati bez sna u kojima sam trebao da se izvučem.
A onda sam to čuo.
Taj prodorni urlik,
kao kad zviždi para.
Divlji vepar.
Usereš se u gaće.
Sam urlik je rasterao pobunjenike.
Niko nije želeo da se zajebava sa tom zverkom.
I taj kučkin sin me je osetio i krenuo pravo na mene.
Pre bih ustrelio 10 ljudi nego tu životinju, ali pre nego što sam to učinio
imao sam sreću, da je sa 6 m visokog drveta
sišao tamni piton, i omotao se oko svinje koja je rikala poput Božićne šunke.
Nikad nisam video nešto slično.
I narednih nekoliko sati, začuđeno sam posmatrao,
kako zmija polako guta tu svinju da je svari.
Iznenada je zavladala tišina, pa sam sve čuo.
Kako joj se kosti lome, zviždanje vazduha, dok joj pucaju pluća,
dok je zmija ispuštala zvuk kao da se smeje.
To je i dalje najstrašniji čin nasilja koji sam ikada video.
A ono što me je najviše zaprepastilo...
je da je piton, dok je širio ralje da proguta svoju žrtvu,
u očima imao smirenost i hladnu računicu.
I tek kasnije, kad je pomerio svoj srednji deo,
sada zaobljen obrisom vepra,
video sam desetak jaja.
Pitonovih jaja.
Vepar joj je skoro uništio gnezdo.
Dakle, ono što sam prvobitno smatrao činom agresije
bio je u stvari čin ljubavi.
Zmija je ubila vepra, ne iz mržnje,
već da sačuva svoje buduće potomstvo.
Uživala sam u toj priči.
I ja sam uživao pričajući je. I takođe je smatram prikladnom.
Kako to? - Nema više posetioca u laboratoriji.
Nema bivših momaka, starog plamena ili senki iz prošlosti,
ako zbog toga posao kasni.
Želim da me odmah obaveste, Ok? - Naravno.
Hvala doktore. Sjajno.
Pazite gde stajete.
Hoćeš li novu? - Šta bismo drugo?
Slatka si.
Koliko dugo se vas dvoje poznajete?
Upoznali smo se danas.
On je moj novi najbolji prijatelj. - Da, jesam.
Alis je zubni higijeničar. - Što je baš čudno, jer mrzim zube.
Muka mi je samo od njihove strukture.
Tako da mi karijera u stomatologiji izgleda...
Kao poslednja stvar koju bi trebala uraditi?
Da, znam, znam. Ali ja sam za svaki izazov.
Volim da izađem iz zone komfora.
To je jedini način da se zaista odraste. - Tako istinito.
Tako je lep, zar ne? Lep je.
Koliko dugo se vas dvoje poznajete?
Sa Gabrijelom? Otkad sam počeo da dolazim u ovaj bar i opijam se.
Ono što se vratilo iz inostranstva. - Oh, opasnost. Pričaj mi!
Dame, gotovo da nema šta da se kaže.
Pa, pričaj nam o tom gotovo ništa. - Ali možeš li da sačekaš? Jer...
moram da pišam. Odmah se vraćam.
Trebao bi je odvesti kući, Roj.
Ha, ha, ha. - Trebao bi je odvesti kući.
Možeš pitati:
"Zašto tebe ne bih odveo kući, Gabrijela?"
I reći ću...
Možda neki drugi put.
Počinješ da se sviđaš.
Ali ta noć nikada neće doći.
Možemo se zabavljati, Roj, ali nikada se nećemo voleti.
Ah, ljubav. - Ne. - Zašto?
Zašto? - Da.
Jer ti još uvek voliš... nekoga drugog.
Vidim to u tvojim očima.
U toj tuzi.
Postoji žena koju volš, ali to nisam ja.
A nije ni naša zanosna zubarka.
Bar, halo? Da.
To je za tebe. - Ko sad može da me zove?
Ne znam. - Halo?
Roj, čuješ li me? - Džema? Šta...
Jesi li još uvek u laboratoriji? Skoro je 3 ujutro.
Džema, Džema, jesi li dobro?
Jesi li dobro? - Da, jesam, ali...
Š... šta se dešava? S.... slušaj... - Slušaj ti mene.
Možda ću uraditi nešto drastično
i ako se nešto dogodi, obećaj mi da će raditi ono što radiš...
Ne... ne... ne čujem te. - Trebaće mi tvoja pomoć.
Stvarno? Š... šta se dešava? Jesi li dobro?
Ne mogu ti sad objašnjavati, još uvek ne bi razumeo...
Hej, mislim da sam te izgubio.
Džema, nazovi me ponovo, u redu?
Ko je to bio? - Moja bivša cura...
i izgledala je prilično uznemireno.
Izgleda da se naša draga doktorka predomislila.
Nađi je.
Šta sam propustila?
Oh, ćao.
Oh, znaš, razgovarali smo o najzgodnijim ljudima na planeti i pojavilo se tvoje ime.
# Alcohol, Alcohol, will put me dawn
# will put me dawn ...
# thats ... of alcohol, I don't wanna anymore
# we don't wan't it anymore we don't wan't to know
Trebao sam da zovem Džemu, ali bio sam pijan i napaljen i nije me bilo briga.
Nisam znao koliko je to važno.
Nisam znao da će to biti poslednji put da sam joj čuo glas.
Nešto što se ne može popraviti.
Nešto što ste prisiljeni da stalno ponovo radite.
POKUŠAJ 141
Znam da sve ovo vodi nazad do nje.
Jednostavno nisam imao pojma o čemu se radi.
Jesi li dobio moj rođendanski poklon?
Jesi li dobio poklon?
Ne znam. Nisam proveravao. - Uradi to. Poslala sam ga pre nekoliko dana.
Zapamti ovo: Oziris.
"Srećan rođendaj, Roj. Uvek se kreći napred u životu i zapamti..:"
"Vreme ne čeka nikoga."
X.0.X. Oh, jebi me!
Hajde da uradimo to ponovo.
POKUŠAJ 142
Kradu mi auto! - Kradu mi auto!
Do kurca!
Hajde, hajde, idemo.
Čoveče, uradi to već jednom. - Na putu mi je!
Nema jebenog vremena.
POKUŠAJ 143
Kradu mi... Aaaaa!
Ne čitaj dok voziš, glupane.
Kako to da ovo nikad nisam primetio?
Sranje, propustio sam izlaz za Kineski restoran.
Zadnji put kad sam svratio tamo, završilo se stvarno loše.
POKUŠAJ 051
Iz očiglednih razloga, ovog tipa zovem Smajli.
Tehnika mu je jednostavna, gađa pravo u bulju.
Da, sredio sam ga! - Ko bi pomislio na takva sranja?
Sredio sam ga.
POKUŠAJ 144 U TOKU
Sve vreme sam samo bežao da spašavam život.
Sad sam prvi put slutio šta mi se moglo dogoditi.
Sve što mi sad treba je prekid vatre i neko mirno mesto za čitanje.
IZIDA I OZIRIS
Oziris i Izida bili su verni muž i žena.
Bila je egipatska vrhovna sveštenica, idealna majka i žena,
zaštitnik mrtvih,
upućena u sve uroke za putovanje zagrobnim životom.
Oziris je bio omražen,
i na kraju je iseckan na 14 delova koji su rastureni po Egiptu od njegovih neprijatelja.
Kakav je ovo jebeni rođendanski poklon?
"Srećan rođendan, Roj. Uvek idi u životu napred i zapamti:"
"Vreme nikoga ne čeka."
Džo.
Šta dođavola on to radi?
Sranje.
Nije znao da mu je majka mrtva, i sada je potpuno sam.
Sad sam mu jedina preostala porodica.
Kako si čoveče? - Ulaz je 10 $.
5 po rundi, dvostruka eliminacija.
Šta... šta dobiješ kad dođeš ovamo?
Sportski turnir. - A šta je ovo?
Takmičenje u video igrama.
Većina retro igara nam je iz 80-tih.
Dvostruki zmaj, Izmenjena zver, Ulični borac.
Mi smo čistunci, brate. Posvećeni zlatnom dobu video igara.
Analogno ili smrt. Osmobitno je sranje.
Koliko imaš godina? - 41. Vreme leti.
41? - Da.
Imaš li sina ovde? - Detinjast sam po izboru, brate.
Čijem izboru?
Zadrži je.
Džo, Džo, zdravo.
Ćao, ortak. - Roj, zdravo. Šta ima?
Vidi ti njega, porastao si.
Zadnji put kad sam te video, bio si ovolicki.
Nisam znao da si igrač. - Oh, nisam igrač.
Pa šta onda radiš ovde?
Hteo sam da te pitam isto. Zar ne bi trebao da dudeš u školi?
Zbisao sam.
Hajde, drugar. Znaš ti bolje od ovog.
Pa, nisam mogao da odolim da ne dođem.
Ovde su moje omiljene video igre. A mama bi se uzrujala što sam ovde.
Mama bi bila stvarno ljuta.
Da ti kažem nešto? Neću joj reći ako mi kažeš jednu stvar.
Ok... - Šta si kupio od onog tipa gore? Starca?
Nisam ništa kupio. - Džo, video sam te.
Ooooh! - Ooooh!
Ovo je RPG kartaška igra. Menjao sam se sa njim.
Možeš biti bilo šta ubica, plaćenik ili slično.
Stvarno je kul. - Kladim se da jeste.
Jesi li ovo dobio od njega?
Zar si mislio da kupujem drogu ili nešto slično?
Ili nešto. - Imam 11, ne mogu da radim te stvari.
Ne možeš to nikad da radiš, drugar, u redu? - Da? - Da.
Dobro. Hajde, da skočimo na klopu, pa ćemo se vratiti ovde.
Želim da razgovaram sa tobom, u redu?
Ekran je i dalje pokvaren. - To je sranje. Govance. Hajde.
Jesi li gladan? - Da.
Da? A šta najviše voliš da jedeš?- Picu.
Picu? - Aha. - Pa hajdemo na picu. Šta je sa sušijem?
Ne volim suši. - Ne? Zašto?
Jer je to suši. - Da, to ima smisla.
Trebao sam da mu kažem sada.
Da mu kažem da mu je majka mrtva. Da mu kažem...
da je nikada više neće videti.
Reći mu da... - Znaš, mama kaže da si opasan tip.
Opasan tip.
Jel' tako rekla? - Nije koristila tu reč,
ali kaže da si poput marinca ili vojnika.
Priča li ti mama o meni? - Da, prilično.
Prilično?
Hej, jesi li poput onog tipa, onog iz 96-tih koji ima posebne sposobnosti?
Ha, ha, ha. Lijam Nison? - Da.
Ne, on je izmišljeni opaki momak. Ja sam stvaran.
Stvarno? - Ne šalim se sa tobom.
To je tako kul.
Hej, Džo.
Moram da ti nešto kažem, drugar.
Ali to neće biti baš lako da čuješ, u redu?
Ali ne postoji lak način da se to kaže.
12:50.
3' duže, nego što sam ikada živeo.
Kako?
Unutrašnjost je sva metalna.
Onda sam ušao ispod površine.
Prate me.
Šta si hteo da mi kažeš, Roj?
Džo...
Ja sam tvoj otac.
Uz sav taj strah,
na trenutak sam video ljubav svog sina.
I bilo je divno.
Molim te, molim te, da ova smrt bude poslednja.
Kurvin sine!
Kako me pratiš? - Jebi se!
Da se jebem? Gde je uređaj?
U tvojoj guzici! - Oh, pun si ideja!
Odjebi. - Dobro, odjebi.
Ćao, ortak!
Dobro. Kad moraš da ideš, moraš da ideš.
Gde je taj odašiljač?
Mora da je ovde negde. Ali gde?
Do kurca.
Pedro, hoćeš li da mi pomogneš da ga potražim?
A onda sam rekao: "Vidim vašeg stručnjaka za kontraobaveštajne poslove"
i istreniraću vas za eksperta u prevenciji nadzorom, prijatelju ".
Trebao si da mu vidiš izraz lica. - Ti si lud!
Dejv. - Hej, Roj. - Hej.
Izvinite što vas prekidam. - Upravo sam pričao Džejku o tim gadovima...
Shvatam, sjajno. Dejv, znaš li nešto o uređajima za praćenje?
Ne znam ništa o tim stvarima, Roj.
Znam apsolutno sve o tim stvarima!
Koji uređaj? Tradicionalni transponder? - Šta se daje ljudima.
Na telu ili implantirani uređaj? - Šta je bolje?
Kad želiš da osoba ne zna da je prate.
Onda je implantat daleko pogodniji.
Drugi se stavljaju u odeću. - Gde se ugrađuje? Gde bi ga stavio?
Većina ljudi misli da je to ispod kože. - Gde bi ga ti stavio?
Misliš ja lično? - Ti lično.
Dejvova specijalna.
Šta ti znači taj glupi izraz lica? - Da. - Da.
On razume. Zubi, Roj. Idealno mesto.
Mora da me zajebavaš.
Izgledaš vrlo lepo sa tom maskom.
Ne moraš ništa da brineš. Samo nastavi da dišeš duboko.
Uskoro će biti gotovo.
Osim toga, tvoja usta se ponašaju kao prirodni odašiljač.
Dejv? - Da?
Bi li mogao da pogledaš zube i vidiš ima li uređaj za praćenje tamo?
Pa, ne ako su nekome u ustima.
Mogao bih da saznam ako bi zub bio izvađen. - Džejk,
bocu dobre rakije i dvoje klješta.
Ne, ne, ne! Prokletstvo!
Sranje! - Ne brini, Dejv, ponovo će izrasti.
Jeste li poludeo? - Ne, trebaš da mi pomgneš!
Možeš mi pomoći. Pa, šta misliš?
Ne. - Jesi li siguran? - Apsolutno. - Koliko je sati?
Sranje. 12:45 je. - Sranje. Samo još 2'.
Vreme je da prestaneš da vadiš zube iz usta. Jesi li lud?
Moram. - Ne, ne, ne! Oh, Bože!
Trebao sam da ostanem kod kuće, do kurca.
Gledaj. Gledaj!
Oh, moj Bože. - Šta je? - Da. Taj zub.
Na tom zubu postoji nepravilnost. - Stvarno? - Da.
Bože. Moram da ga pogledam unutra.
Roj? - Da. - Pažljivo. - Da. - Ok?
Pažljivo. Ne. Ne, to nije pažljivo!
Usrani kučkin sine. - Oh, moj Bože.
Roj? Neko je platio mnogo da može da te prati.
Misliš? - Da. Puno. Nikad nisam...
Vidimo se uskoro, Dejv.
POKUŠAJ 145 # Danas je došlo vreme
# da mlada srca krenu svojim putem
Ko mi je rekao da mi staviš uređaj za praćenje u usta?
# ne mogu to drukčije da kažem Tip po imenu Bret.
Ćelavko gdina Vejtaha,
Dinov, šef obezbeđenja, mrcina od 100 kg sa farbanim brkovima.
U redu.
# Danas je došlo vreme Pravi veliku rupu u mojim grudima.
Kako si? - Džejk.
Potrebna im je flaša rakije i dvoje klešta. Odmah.
# Oh, pravila su se promenila danas
# nemam gde da ostanem Danas sam umro po 144.-ti put,
ali ovog određenog dana napokon sam mogao nešto da učinim povodom toga.
# Vreme Novo vreme je došlo danas
# Vreme Vreme
# Vreme
Baci ga.
Šta, zub? - Ne, ne zub.
Ne, neću ga baciti.
Ili ćeš ga baciti ili ću tebe baciti.
Ovo je ručno rađeni Valter PPK koji me je koštao skoro 500.000 $ na aukciji .
Kupila si pucu za 500.000 $?
I uz to je od ličnog puškara opremljen prigušivačem SD-22 svojim hlađenjem,
kojih na svetu ima samo 6, za još 250.000 $.
750.000 $. - Tačno.
Zašto bi, Pem, jebote uradila tako nešto?
Pem? - Ne znam ti ime, pa te samo zovem Pem.
Mi smo se upoznali? - Mnogo, mnogo puta u prošlosti.
Želim da ga pogledam. Polako.
Drži ga za cev.
Tretirajte ga kao da je porcelan, molim vas.
Nežno poput šapata.
AH? - Adolf... Hitler.
Šta? - Lični poklon od Karla Valtera.
Hitler ga je držao na svom stolu u Minhenu.
Ubijaš me Hitlerovim pištoljem svo ovo vreme?
Ukrao ga je američki vojnik 1945. - Isuse Hriste. Šta je sa tobom?
Očuvan je do danas.
Vredan je svakog penija. - Mislio sam da ne može biti gore, ali jeste.
Ko te poslao? - Ne želiš to da znaš.
Insistiram. - Nikad.
Hoćeš li me ubiti sad? - Ne, Pem, ustreliću te.
To je za Jevreje.
I ovo.
# 7 godina loše sreće,
# prate me Imam ga! Hajde, dečko! Imam ga!
# od granice Floride, da, do Nešvila u Tenesiju Džema me ovde dovela s razlogom. Ne znam kako, ne znam zašto.
Mora da je imala dobar razlog. Prokletstvo, mora da je bio sjajan.
Gledaj, izgubio si telefon, momak.
Ali sada je nema.
Neću stići toliko daleko da je spasim,
Dolazni poziv Bret Dinov Bret
pa ništa od toga sada nije važno.
Ostao je samo još jedan poslić.
Osveta.
Ha, ha, ha, ha. Postaje vruće ovde.
Jesi li likvidirao sredstvo? - Misliš sredstva. Množina.
Maršal. - Zdravo, Bret.
Ne pitaj ko je, znaš to vrlo dobro.
Gde je Maršal? - Koji je to, onaj sa bombom?
Onaj što ga zovem Ka-bum?
Pa, sad je na velikom roštilju.
Ostala su samo 2 člana Ti i kopile koje je naručilo moje ubistvo.
Pretpostavljaš da je neko iznad mene.
Ti si pas, moraš imati nekoga da te drži na kaišu.
Želim onoga ko te drži.
Želim onoga ko je ubio Džemu.
Mislim da je Ventor.
Ali ti znaš gde smo, opasni. - Da, i znam kako da stignem tamo.
Videćemo se za minut, drkadžijo.
Veliki gazda verovatno ima apartman u potkrovlju,
ali ne želim više da umrem na taj smrdljivi, neupadljivi način.
# Imaš svoj Raj, ali mene ne poseduješ
To je bio dobar plan.
Izvadiću oči tom tipu.
POKUŠAJ 146
Stani, stani, stan!!
Povucite se!!
Mogu to po ceo dan, kurčino.
POKUŠAJ 147
Zdravo, Roj broj 2!
Zbogom, Roj br. 2.
Roj br. 2 nije bio naoružan i to pouzdano znam.
Ne mogu nositi pištolj oko ovih ljudi.
Ser?
Ah, da, izvini.
Pristup odbijen.
Ovo... mora da je neka greška.
POKUŠAJ 148
Šta ima?
Zdravo, Roj. - Aaah!
Dakle, treba se igram malo Batča i Sandansa iz slavnih dana ovde?
Ne.
Nada umire poslednja.
To je bilo čudno.
POKUŠAJ 149
Crkni, drkadžijo!
POKUŠAJ 150
Ćao zgodni.
Ti? U nekoliko desetina slučajeva odsekla si mi glavu.
Neko mora biti marljiva pčelica.
Šta ćeš uraditi sa tim?
Nešto što će te sjebati.
Sećaš li se onog tipa iz Osvajača, što je stalno vitlao mačem i mislio, da je kul?
Indi ga je upucao jer je bio iscrpljen, nestrpljiv
i to ga je sranje samo naljutilo. Sećaš li se toga? - Da.
# Zašto si tako zla prema meni Jebi ga.
# ti si najzlobnija stvar koju sam ikad video
Možda ne znate ništa o ubijanju mačem, osim ono iz pokušaja 15.
Mnogo je bolnije biti ubijen mačem nego biti ustreljen.
A postoji i jedna manje poznata činjenica o mačevima.
# pa na kolenima sam pred tobom
Kad se izvuče, boli višestruko više.
Zabavna činjenica: Herisonu Fordu se sralo,
zato je pucao u momka.
# ti si zlobna mala mama, ah-ah POKUŠAJ 151
# da, zlobna mala mama, ah-ah
# pa na kolenima sam pred tobom
Ja sam Guan-Jin.
I Guan-Jin je ovo uradila.
POKUŠAJ 152
Ja sam Guan-Jin.
I Guan-Jin je ovo uradila.
# Pa, preklinjem i molim POKUŠAJ 153
# Oh, molim te, voli i ti mene
Ja sam Guan-Jin.
I Guan-Jin je ovo uradila.
POKUŠAJ 156
Ja sam Guan-Jin, i uradila sam ovo.
A ovo čak nije ni najgori deo.
Ovo je. Ventor.
Čovek koji je ubio Džemu.
Isti idiot koji me je ubio jebenih 150 puta.
Kapetane, prvi utisak je da je ovo izvanredna stvar.
Način na koji ste se suprotstaviili ovim prvoklasnim profesionalcima,
je zaista izvanredan.
Trebali biste biti zadovoljni svojim naporima, bez obzira na ishod.
Nadam se kao neko ko nosi iste ožiljke iz borbe
da vam je ovaj poraz, ma koliko gorak, uteha.
Mora je da naučio napamet ovo sranje,
jer je govorio to isto, od reči do reči svaki jebeni put.
Kod svih ljudi koje sam gledao kako umiru, a bilo ih je mnogo,
video sam jednu zajedničku stvar.
Imaju to u svojim očima.
Njihov pogled je u tom trenutku isti.
Kajanje, žaljenje.
Šta sam mogao da uradim... a nisam uradio?
Sve naše najbolje namere iskrvare sa onim što je ostalo od nas.
Ali šta ako bismo mogli da popravimo svet i izbrišemo naše greške?
Šta ako bi mogućnost prekrajanja istorije bila stvarna?
Adolf Hitler, Perl Harbor. - Čekaj malo, čekaj malo,
nikad nisam prošao ovaj trenutak, pa je svo ovo sranje novo.
U čije biste ruke poverili moćni instrument poput Ozirisovog skiptra?
Imam vaš odgovor, kapetane.
Mojim.
Čovek koji zna teret ljudske patnje,
čovek koji shvata, poput vas, ratne strahote.
Ko bi drugi trebao da nadgleda i pusti takvo sretstvo u rad?
Tačno.
Žao mi je zbog, dr Vels...
vodila nas je onoliko daleko koliko joj je nespravna ideologija to dozvolila.
Slatka devojka.
Kad ste došli ovde, želeli ste krv na rukama, kapetane.
I krv je ono što imate.
Samo ne moja.
Zaista je oštar. Nema na njemu ni krvi.
Je li to katana? - Katana? To je japanski.
Ovo je kineski mač. - Ne pravimo frku. To je mač.
Bret?
Sad znam 3 stvari. Prva:
Sjebaću ovog tipa kad ga sledeći put vidim.
Druga: zapeo sam u nečemu što se zove Ozirisov skiptar.
I treće: Ventor nema pojma da to funkcioniše.
Džema me je nekako uvukla u ovo i započela ovo, ali zašto?
Vaskrsla je svog mrtvog muža Ozirisa.
Oziris je postao vladar mrtvih
SEKVENCA LANSIRANJA INICIRANA
i zagrobnog života.
Ja sam Oziris.
# Sećam se kad sam saznao o tebi
Džema me ubacila u skiptar da ih zaustavim, da zaustavim Ventora.
Trebalo je da ponavljam to toliko dugo, dok ne budem mogao učiniti.
# gledao sam iz prazne sobe, Ona je... imala veru.
# dan za danom Sranje, i dalje je verovala u mene.
Znala je da ih mogu poraziti.
# Donesi ga kući, dušo, uradi to uskoro
# pokloniću ti moju ljubav
Zdravo. Moram da naučim da se borim mačem.
Nemam pojma šta ste upravo rekli. - U redu.
Moram da naučim da se borim mačem.
Ima nečeg fascinantnog u tebi što mi se sviđa.
Ujutro letim kući za Šangaj.
Imaću samo jedan dan. - Mnogo se može učiniti za jedan dan.
# Gledam iz moje usamljene tame, POKUŠAJ 158
# dan za danom
# Donesi ga kući, dušo, uradi to uskoro POKUŠAJ 161
# pokloniću ti moju ljubav Početnik sam...
ali brzo učim.
Onaj ko ga drži čini ga oružjem, Roj.
Mač nije tvoja ekstenzija više od seta ključeva.
Imam nešto treninga iza sebe, ali želim da se popravm.
U njenim rukama, Jian-Jingin mač nije ništa više
nego niskokvalitetni komad kaljenog čelika.
Ali u najodlučnijem stisku i pod nadzorom najprodornijih očiju
postaje oruđe istrebljenja.
Imao sam vrlo dobrog učitelja, ali moram da naučim više.
POKUŠAJ 174
POKUŠAJ 198
POKUŠAJ 200
Ćao zgodni.
Predaješ li se?
Nećeš se stvarno boriti tim mačem, zar ne?
Sviđa mi se tvoje samopouzdanje.
Obično imam tendenciju da budem pametniji.
Imam da kažem jednu stvar.
Ali mislim da ću sačekati.
Sranje se pretvara da je od čelika.
Jeb'o svoju majku.
Želeo sam da kažem ovo:
Ja sam Roj. I Roj je ovo urado.
Vau.
Bret?
Osećam kifle. Osećaš li i ti kifle?
Sjeban sam.
A sad sam slep.
Izgleda kao kiklop od 2 m. - Ti ljigavi kurvin sine.
Ideš li po taj pištolj? - Ne idem.
A znaš li zašto? - Ne.
Jer će mi biti veliko zadovoljstvo da te mlatim dok se ne usereš.
Kako...?
Šta ti misliš?
Skiptar. Aktivirala ga je. - I poslala me unutra, druškane.
Poslala me unutra da te zaustavim,
onda si je ubio jer je znala šta si, Ventore.
Divlji diktator, rešen da prepravi svet.
Jebeni liberali.
Pre nego što je pokrenula svoju lutku Mariju, trebala se da spomene,
da uticaj skiptra, ako predugo traje može da uništi celu planetu.
Ne brini, moronu. Kad bude kraj sveta, nećeš ga videti.
Skiptar nam daje snagu Boga
da preoblikujemo ceo svet, bez tragedije.
Adolf Hitler, 11. septembar... - Prekini sa usranom govorancijom.
Prošlost je prošlost, Ventore. Stvorena je da ostane iza nas.
Mi mislimo i učimo iz nje.
Kaže odlutali muž i propali otac.
Mislim da nećeš imati dodatni interes da transformišeš stvari.
A šta je sa tvojim sinom?
Mojim sinom? - Mali Džo, zar ne?
Ako si došao ovde da me ubiješ
ko će spasiti njega?
Nikad mi nije palo na pamet da bi Džo mogao biti u opasnosti.
Ni za milion godina ne bih pomislio da će od njega napraviti metu.
Ubiću Ventora i sve te gadove hiljadu puta ako povrede tog dečaka.
Ser, ser, iza blokade puta, ser. Ne možete tamo, ser.
Slušaj, drugar, moraš da odeš iza blokade puta. Drugar!
Koliko puta sam ga pustio da umre?
Moj sin!
To je moj sin! Moram da spasim sina!
Ne!
I evo ga.
Kraj sveta. Što da ne?
Moj je ionako završen.
Mogu da osetim. Ne samo smrt,
već i kako se raspadam. Svaki moj deo se raspada. Raspada se i dalje,
zajedno sa svim ostalim.
Nema gde da se pobegne, a jedina osoba koja može da mi pomogne je mrtva.
Dakle šta ako sam je osvetio?
Ja sam je ubio. Ne Ventor, ja. Ja sam uradio to.
Ubio sam je bežeći od naše veze.
Ubio sam je bežeći od odgajanja našeg sina. Ubio sam je...
kad joj nisam uzvratio na poziv.
Ja sam razlog što je mrtva.
Ja sam razlog što je Džo mrtav.
Ja sam razlog za kraj sveta.
POKUŠAJ 205
POKUŠAJ 206 U čemu je poenta?
POKUŠAJ 207
POKUŠAJ 208 Zašto bih se uošte trudio?
Ništa više nikada neće biti važno.
Ne, kad sam izgubio sve što sam ikada voleo.
Ne, kad sam odgovoran za kraj ljudske rase kakvu znamo.
Dobar posao, seronjo.
Zar ne možeš... da me pustiš... da se naspavam.... bar jednom?
Pa, tako stoje stvari.
Tako je, je li?
Hoćeš li se sažaljevati zauvek, dan za danom?
Zar nećeš uraditi ni jednu prokletu stvar,
čak i ako bi to sranje moglo da se urad?
Ne.
Hoćeš?
Uradićeš nešto.
# Ali kad bih imao priliku da počnem ispočetka
# Danas bih poželeo detelinu sa četiri lista
# I ostavio te sa posljednjom stvar na umu
# Kad bih mogao vratiti vreme
Vreme ti sada ništa ne znači. Ne radi više protiv tebe.
Kradu mi auto!
Nikad nisi poznavao svog sina, pa...
je li to sve što je ostalo?
Više je nego što si to ikad zaslužio.
Hej, Džo.
Roj, š... šta ti radiš ovde? Šta ti se desilo?
Ah, pao sam sa zgrade.
Jesi li zbrisao iz škole?
Da pogodiam. Sportski turnir. - Kako si znao?
Šta misliiš, gde ja idem? - Jesi li igrač? - Asolutnoo.
Video sam te svaki put na X-boku kad bih naišao, ali nisam hteo
da te cinkarim kod mame, znaš?
Volim klasične igre 80-tih,
kao Izmenjena zver, Dvostruki zmaj. - Ulični borac?
On mi je omiljeni.
I meni. - Da? - Da.
Ali volim i nove stvari. - Hej, Roj,
misliš li da će moja mama biti ljuta što nisam išao u školu?
Znaš šta? Biće ljuta.
Ali... pokriću te, Ok?
Ok. - Ali nema više bežanja iz škole, kul? - Kul.
Kul? - Kul.
Pa, haj'mo da igramo Uličnog borca.
BORBA. - Umrećeš.
Umorićeš se i izgubiti.
Zeznuo sam. Ali još uvek sam živ!
Ova igra je tako stara! Kako se zove? Galaka?
Galaga. Galaga.
Pravo u lice!
Svejedno sam pobedio. - Naravno.
KO
Pobedio si! - Zašto ti se toliko sviđa ova igra?
Mnogo ljudi te juri a ti moraš da ih pobiješ.
Da bi se povećalo pojačanje snage. - Super rukola.
Bila do rikole? - Arugen.
Pucao sam ponovo u tebe!
Arugen!
Kako si...? - Pobedio si!
Ovde počinje da bude gusto. - Da, sredi tu devojku. Tu devojku.
Znaaš šta? Pokazać ti kako.
Još uvek dolazi ovde.
Nemam pojma.
Ne bojim ih se. - Pametan si za tipa koji ne ide u školu.
Imam ja svoje načine.
Opet si me pobedio.
Ja sam majstor.
Sve te godine koje sam propustio.
Želeo sam da ih vratim.
Imao je Džemin izraz lica
njena oštroumnost, smisao za humor.
Hvala Bogu.
Kad sam ga gledao kako se smeje, video sam sebe.
Samo fleš.
Gledati kako mi se smeje moje lice
slomilo mi je srce.
Mogao bih to raditi zauvek. A ja sam baš i mogao.
Završili smo ovaj dan kao i do sada, već desetak puta.
Nikad se nisam umorio.
Sviđa mi se kako zaspi kad se sve završiti.
Sviđa mi se što se ni jednom ne trzne.
Želim da mu kažem da sam mu otac, kao što sam uradio pre, ali bojim se.
Bojim se da me više neće tako gledati.
Ne želim ponovo da vidim ono što sam video u njegovim očima,
pa mu ništa ne govorim.
POKUŠAJ 249
Želim jednom da iznajmim brod i da na njega odvedem mamu.
Uopšte ne ide nigde.
Voleo bih da iznajmim jedan.
Hoćemo li ga iznajmiti? - Brod?
Da. I dovešćemo mamu.
Pa, zašto ne bi? - I kada?
Bilo kad. Možemo...
Reći ću mu da možemo ovog vikenda.
Onda pošaljemo mojoj mami poruku da svi idemo na krstarenje.
Tako se obično dešava.
Džoi...
Znaš, tvoja mama... - Da?
Znaš li na čemu radi tvoja mama? - Ozirisov skiptar.
Ozirisov skiptar. Znaš li šta radi?
Ne može da govori o tome, to je super tajna ili tako nešto.
Ali čuo sam je da kaže da to može iskoreniti,
ceo svet ako se neoprezno koristi.
Veruješ li u to?
Da, verujem.
Zašto ne bih verovao?
Tvoja mama je verovala u nešto i ja sam je izneverio.
Kako to misliš?
Sinoć, tvoja mama... - Nije se vratila kući.
Znam. - Ima li novog momka?
Ha, ha, ha, ha.
Ne. Nema novog momka.
Je li saznala da nisam išao u školu?
Izgleda da si me posmatrao. - Da ali...
Ne iz tog razloga.
Pa zašto onda? - Ne... ne znam.
Video sam te i želeo sam da razgovaram sa tobom.
Da se družimo. Nismo puno razgovarali.
Zašto misliš da sam te gledao?
Jer je mama ujutru nešto rekla.
Čekaj, šta? - Na telefonu. Bilo je čudno.
Navodno, da ću imati problema, pa moram da te pronađem.
Džo, mama je. Podigni telefon, molim te.
Nisam znao o čemu govori. - Jesi li razgovarao sa mamom danas?
Ako se nešto čudno dogodi danas, želim da pozoveš Roja, Ok?
Koje je vreme bilo? - Ne znam.
Poslaću ti njegov broj, pa ga nazovi. Ćao dušo.
Hej drugar, daj mi da vidim tvoj telefon.
Mama 7:03 ujutru
Bila je još živa kad sam se probudio.
Ventor je nije ubio.
Nije još bila mrtva.
Ne brini sine. Vratiću se po tebe.
Vratiću se po oboje.
Nisi je. ubio
Kako si dođavola došao ovde? - Gde je? Gde je?!
Jesi li pokušao da izbrišeš dokaze? - Pokušavao sam da saznam šta je radio,
kako je uspela da pokrene Skiptar... - Umukni, Bret!
Nastavi. Nastavi!
Nismo skontali kako je funkcioniše Ozirisov skiptar.
Ne možemo kontrolisati lančanu reakciju koju je započela.
Nekako ga je sabotirala, i sad ne odgovara.
Jebo te.
Ovaj skiptar radi.
To si ti. Od tebe je napravila masu koji nedostaje.
Kako bi inače ušao u ovaj objekat?
Ko...
koliko puta si ovo već uradio?
Mnogo puta. - To radi.
Bila je živa najmanje 14' nakon što sam se probudio.
Imam vremena da je spasim.
Ok. Uradimo to.
Džema je jedina koja ovo može zaustaviti,
a ja imam 14' da stignem do nje.
Pa pakla mu, idemo.
Seronja je upravo skočio.
# Prošlo je puno vremena
# mislim da bih trebao da odem Leti, dradžijo. Leti!
# vreme me neće čekati, Imam 12,5'.
# nastaviće da teče Ubrzaj ovu stvar.
Kreni!
# Vozim dalje, dalekim autoputem Lep let, kurčino.
# moram nastaviti da jurim san
# moram ići svojim putem
# voleo bih da sam nešto mogao da kažem
A sada želim pravi KO.
Dajnbruk. Kraljevska bitka.
# Pa, koristim priliku, samo se krećem
# zaboravićeš me kad budem otišao Dovešću ih sve ovamo. Mogu da ih sve oduvam i ne gubim vreme.
# I uzimam ono što nađem, ne želim više
# To je ispred tvojih ulaznih vrata
Jer na ovo sam čekao jebeno dugo.
Možda previše dugo.
Pa, znate, nemam ceo dan.
# Pa tako sam usamljen kad sam bez tebe
# Ali u svom umu, duboko u svom umu
# ne mogu da te zaboravim
# Dobra vremena i lica koja me podsećaju
# pokušavam da ti zaboravim ime
# i ostavim sve iza sebe
# Vraćaš se da me pronađeš
# Pa, koristim priliku, samo se krećem
# zaboravićeš me kad budem otišao
# I uzimam ono što nađem, ne želim više
# To je ispred tvojih ulaznih vrata
Hej, Bret!
# Prošlo je puno vremena. Prošlo je puno vremena
Došao si po mene.
Uspeo si.
Došao si po mene.
Koliko ti je pokušaja bilo potrebno? - Samo jedan.
Nemamo puno vremena. Hajde.
Nisam mogla dati kažem. Posmatrali su me.
Morao sam se šunjati kroz laboratoriju cele noći.
Jedva sam ti i knjigu poslala.
Bilo je sasvim dovoljno.
Mislim da je Ventor poslao nekoga po Džoa.
Niko nije preostao, Džema. Napokon nema nikoga.
Džo je dobro.
Zbrisao je iz škole zbog video igara, ali je dobro.
Otkud znaš?
Zacopao se u devojčicu iz razreda po imenu Kamil,
voze se istim autobusom u školu,
ali se plaši da je pita da mu bude devojka..
On i njegov drugar Vajat slagali su pre nekoliko nedelja
o njihovim godinama starosti da bi otišli na turnir u peintbolu.
Sećaš li se one modrice na njegovom vratu?
Rekao je da ga je nešto ugrizlo.
Prošlog meseca je uganuo zglog vozeći skejtbord
i sada ispušta tako čudan zvuk. - Naravno.
Voli pse, posebno mopse
i misli da trebali da imate jednog.
Za tvoj rođendan pre otprilike godinu dana
nacrtao je Van Gogov akvarel Zvezdana noć ,
jer je znao da ti je to omiljena slika.
Misli da mama vredno radi i malo se osmehuje.
Ali taj dečak te zaista voli.
Kako to možeš zaustaviti, Džema?
To nije zaustavljanje, Roj. To je restartovanje.
Koristia sam tvoj DNK kao deo koji nedostaje u skiptru.
Šta to znači? - Znači da moraš da uđeš u jezgro skiptra,
onda, u teoriji,
prostorno-vremenski kontinuum će se resetovati i ponovo pokrenuti.
Teorijski. - Ne znam.
Iskreno, ne znam, Roj.
Sve se to vrlo brzo odvija. Pokušala sam da zaustavim Ventora.
Nisam ni znala da li je uspelo dok se ti nisi pojavio.
Shvati da sam te videla tek juče.
U stvari te nisam video celu večnost.
Nisam znala šta drugo da radim, gde još da pokušam.
Samo sam znala čoveka koji si ti, Roj.
Znam čoveka koji si bio.
Ali ne znam šta će biti sa tobom ako odeš tamo.
Znam šta će se desiti ako ne odem.
Video si ga. Kraj sveta. - Da.
Kako izgleda?
Kao i sve što možeš da zamisliš, ali milion puta gore.
Hoće li početi ako prođem kroz to?
Hoće li se resetovati? Hoćete li ti i Džo biti bezbedni?
Ako vrati svoju masu u jezgro, trebalo bi.
Možda on to ne može.
Možda će prestati da postoji.
U tom slučaju...
poljubi me i reci mi da me voliš.
Volim te.
Čekaj me, hoćeš li?
Hoću.
Pa, dođavola, idemo.
Preveo: suadnovic
POSVEĆENO ROZALIND "ROZ" GRILO 1943 - 2019 Zahvalnoj, nezamenljivoj, nezaboravnoj
# Oh, silver ashes
# in empty glass
# ... to tell me
# that you...
# that somebody kiss
# in my eye
# was it goodnight, or was it goodbuy
# only time, only time
# can tell, no, no baby
# only time can tell
# only ... is over
# part on the road
# don't wish... sitting
# never ... to tell me before
# whatis goodbuy, shoulb be more
# only time, only time
# can tell, no, no baby
# only time can tell
# I don't believe it will change
# ... it take
# ... my front door
# ... baby, to come to sesion
# ... but still I can tell
# something is wrong, something is change
# my, my, my baby
# ... put away
# ... say
# ... raise my mind
# the way she look, will she left me behind
# only time, only time
# can tell, no, no baby
# only time can tell
# I just... the night