FÖRSÖK NR. 139
Upp och hoppa. Var med nu.
Skor. Byxor. Låg bro. Tröja. Till vänster.
Jag tar den där.
Block, slag! Knivhandsbyte. Subs/Sync: PTNK
Snitta honom. Kasta honom.
Okej. Kaffe, någon?
Kan ni tänka er att vakna varje dag till en tönt som Herr Godmorgon-
- som försöker hacka sönder dig med en jävla machete? Seriöst.
Det kunde ha varit kul ett tag...
Du ska fan dö!
När chocken hade lagt sig och jag insåg vad fan som hände-
- efter nästan 140 gånger, så blev det bara skitjobbigt.
Och jag vill att det ska sluta. Men jag vet att det inte gör det.
Ni vet när folk säger " Det kan jag göra när jag blundar"-
- och de alltid låter som idioter. Men... skit samma. Titta.
Ledsen! De tror att du är jag!
Hur ofta jag än sett det här hända med min lägenhet tänker jag ändå:
" Fan! Det är en hyres."
"Värden är redan ett as och jag får aldrig tillbaka min deposition."
Det har inte alltid varit så här. Jag var lycklig förut. Verkligen.
Jag hade en kvinna som jag älskade, men...
Nu är jag bara förbannad.
Jävlar! Jag måste hoppa.
Jag har missat lastbilen prick 22 gånger förut.
Vet du hur det känns att falla fyra våningar rätt ner i gatan?
Det gör jävligt ont.
Karlakarlen i Challengern här skriker jämt med våldtäktsvolym.
- Jag blir bilkapad! - Ja, det blir du.
Nästa mördare sitter i minibussen.
- Kan du köra igenom trafiken? - Säg inte åt mig hur jag ska göra.
- Chauffören Esmeralda och Pam. - Du tjafsar jämt.
Jag vete fan om de heter så. Jag har aldrig stannat och hälsat.
Efter bussen är det rätt lugnt och jag kan...
Vänta. Har jag...? Jävlar! Har jag kommit till bussen än?
Nix.
Gud?
Tyck inte synd om mig.
FÖRSÖK 79
Sånt händer varje dag. Jag gnällde för att alla dar kändes likadana.
Och sen kom 9 maj och nu är alla dar likadana.
Samma uppvakningsskrik, samma macheteviftande tönt.
Samma allt med små variationer.
Jävla...!
En sak som aldrig förändras...
...är att jag dör varenda dag.
Jag dör. Här är en liten highlight-rulle.
Jag vet inte varför de vill döda mig eller varför jag måste dö-
- men de är skitmånga. Ni träffade Pam.
Hon gjorde det mot mig 14 gånger innan jag kom på hennes tajming.
FÖRSÖK 69
Detta gulliga as är Guran-Yin.
Hur jag vet hennes namn?
Jag är Guan-Yin. Och Guan-Yin har gjort detta.
Namnet betyder "nådens gudinna". Hon måste gilla ironi.
FÖRSÖK 88
Kaxplutten här kallar jag Kaboom.
- Läget, snygging? - Jävla miffodvärg, vad gör du?
Jag gillar inte den attityden.
Jag har gett alla smeknamn: Pam, Smiley, Tysktvillingarna-
- Roy 2, som råkar vara en jävel som ser ut exakt som jag.
Ibland lyckas jag döda dem.
Men de hittar mig alltid ändå. Och till slut dödar de mig.
Jag är Guan-Yin. Och Guan-Yin har gjort detta.
Jag vet inte hur det går till och varför jag upprepar samma dag.
Det är en skitshow från när jag öppnar ögonen.
Jemma, den enda kvinna som jag nånsin har älskat-
- och den som har svaren som jag söker.
- Hallå? - Jag söker dr Jemma Wells.
- Vem är det? - Hennes man... pojkvän Roy.
Kapten Roy Pulver, Delta Force-kändisen.
- Vem är det här? - Det här är överste Clive Ventor.
Jemmas chef. Är hon där?
- Nej, det är hon tyvärr inte. - Vet du när hon kommer?
Det är mer av en kosmisk fråga som jag får lämna till en högre makt.
Hon är död.
Jag beklagar, men ms Wells föll och bröt nacken i går kväll.
En olycka i labbet när hon jobbat över och troligen var jättetrött.
Nej...
Får jag fråga var du är?
- Eins! - Zwei!
Det var ingen jävla olycka.
Drei!
Varför dog hon? Vem dödade henne? Jag dör innan jag får veta varför.
Okej, var var vi...? Just det, bussen.
PÅGÅENDE
Vi har en cowboy på halsen. Jag får nog bruka lite allvar.
Vad fan?
Satan!
Åh! Fy fan!
Nej, jag tror att de förtjänade det.
- Hej, Roy. - Hej, Jake.
Du ser ut som döden på dass. Vad har hänt med dig?
Kass morgon. Det händer jämt. Kan jag få en stor flaska baijiu?
Vet du vad, Jake? Ta två stora flaskor.
Hör upp, hör upp, Herr Skrumplever!
Jag skojar bara. Alkisar är vi allihopa, va?
- Du har bara i dag, va, Jake? - För i morgon är ingen garanti.
Just det, kompis. Just det.
- Han super tills han stupar. - Hur kan du dricka så där?
Hur kan du låta bli?
Många experter på inre säkerhet, och jag är faktiskt en-
- tror att nästa Elfte september som mål får våra spritdrycker.
I USA är andelen alkoholister och fyllbultar 38 %, så...
Den här tönten heter Dave. Han är säkerhetsexpert på en firma-
- och vad jag än svarar på hans "Hur kan du dricka så där?"-
- så börjar han alltid på exakt samma monolog.
Jag vet vad han ska säga ord för ord.
Jag vet allt som ska hända här.
11.05 kommer en känd kinesisk fäktare. Tolvfaldig världsmästare.
Jävlar, Dai Feng!
- Hon är en av de mest kända... - Wudang-svärdmästarna?
- Tolvfaldig... - Världsmästare.
- Har jag berättat om henne? - Hundra gånger.
Är det sant? Det minns jag inte. - Pedro, fixa ett bord åt sifu Feng.
Hej. Varsågod och sitt.
Sifu Feng är skälet till att jag måste skynda till baren varje dag.
Om jag kommer hit efter elva tar hon den sista platsen i baren.
Jävlar. Hon stirrade precis på mig.
- Har du nånsin varit med en kvinna? - Ursäkta?
Jag tror att jag har en på kroken, om du fattar.
Jag tror att du har större chans att få en kuk i pannan, Jake.
Runt klockan tolv... Jag har lite dåligt samvete för det här nästa.
Jag gillar att se honom vurpa. Jag borde väl varna honom-
- men jag har inte så mycket att skratta åt nuförtiden.
Sök inte för arbetsskada, Pedro! Ingen kommer att tro dig!
12.20 går äntligen dryge Dave tillbaka till jobbet.
Bäst du hoppas på att terroristerna inte förgiftar all baijiu i världen!
Men inte förrän han levererar den där lilla magspräckaren.
Sätt dig, Dave.
- Ursäkta? - Jag vill berätta en historia.
Okej, jag är bombad i dag. Liten variation på krigshistorien.
Jag berättar om de andra gånger då jag dött när jag har varit full.
Har du nånsin blivit skjuten i ansiktet, Dave?
Jag sköts i ansiktet. En kul grej hände mig precis innan jag dog.
Det var för ett tag sen nu. Det var en .45 ACP-kula.
Den gick in här, rätt in bara. Kulan hamnade i min mun nästan intakt.
Och jag minns att det smakade kött.
Ja. Som en sanslöst god entrecote.
Det var inte förrän långt senare när jag levde igen-
-som jag tänkte "Jävlar"...
Det var min tunga som stektes av den heta kulan.
Jag kände smaken av min tunga. Kan du fatta det? Det är helt galet.
Det är en sann historia, Dave.
Bra grejer. Har du funderat på att skaffa en nykterhetscoach?
Uppfattat.
Prick kl. 12.47... Jag tar det om ett ögonblick.
Men kvart i ett har jag i regel ett riktigt, riktigt skönt rus-
-och jag mår skitbra.
Så länge jag hinner till baren kan jag kröka tills de hittar mig.
Jag kan supa skallen i bitar.
Och inte känna nånting.
Kl. 12.47. Jag har aldrig nånsin överlevt en minut längre än hit.
Varför jag låter det hända? Varför inte?
Oavsett åt vilket håll jag flyr eller hur mycket motstånd jag gör-
- så har jag aldrig överlevt efter 12.47. De tar mig alltid.
En hop as jag aldrig mött mördar mig av skäl som förblir en gåta.
Och hon är död. Min tjej.
Hon dog i ett ögonblick längre tillbaka än jag nånsin kommer.
Fast här i en evig dags dödsslinga.
Jag vet att jag inte kan fortsätta supa mig igenom det.
Inte när varje dag slutar så här. Jag behöver en plan nu.
Jag behöver hämnas på någon.
De har en armé. Jag har bara tid. I går var för flera månader sen.
I GÅR
Jättebra.
Ja, det är bra.
- Hörni, kan jag få vara ifred lite? - Visst.
Herregud, kvinna...!
Kolla på dig.
Har du utvecklat nån allergi mot dina telefoner?
Min mobil blev avstängd och jag har inte betalat min fasta heller.
- Så de har stängt av den också? - Ja.
Det var ren tur att du fick tag på mig.
Ja, vilken enorm tur att hitta dig på baren längst ner i ditt hus...!
Vad var oddset på det?
Nämen tjena, sarkasmen. Hur har du haft det? Ett tag sen jag hörde nåt.
- Vad är det? - Jag tog med mitt cv.
Skrivaren hade dåligt med bläck, så Delta Force-delen är svår att läsa.
Sabbar det mina chanser?
Kom här.
- De bär uniform här. - Väldigt coolt, ja.
Inte de bruna som väktarna, va? För jag kan inte rocka den looken.
Bruna? Som... min klänning?
Nej, inte som din klänning, för det vore sexigt.
Jag säger det bara. Hur som helst... Vad är lönen här? Vet du det?
Får man sjukförsäkring? Jag har ju mina skador från militären.
Vad gör du här? Det ser stort ut. Har du jobbat länge med det?
- Tillräckligt länge, hoppas jag. - Vad är den där grejen för nåt?
Det är fem år med sömnlösa nätter och dygnet runt-forskning.
Och den är otroligt viktig för mig.
Vad gör den?
Vad den gör? Upphäver tid och rum-
- och förstör hela planeten om den används på fel sätt.
Åh fan? Vänta. Som Doomsday Destroyer?
Du måste vara skitstressad.
Wow. Kolla på Joe.
Han börjar bli så stor, Jemma. Gör det nåt att jag tar den här?
Den här bilden. Har du en till kopia?
Javisst, du kan ta den. Vad väger du?
Jag går på en särskild paleodiet, så typ 79 kilo.
- Dricker du fortfarande? - Ja.
Jag skriver 82.
Har du funderat på att berätta för honom?
Det skulle betyda mycket för mig om vi kunde berätta för honom, Jemma.
Vad vinner han på det? Du har varit frånvarande merparten av hans liv.
Varför säga det som om det inte var värt det om jag lärde känna honom nu?
- Mitt jobb tog mig ifrån er. - Ditt jobb?
Du älskade det livet mycket mer än tanken på att dela ett liv med oss.
Att bli beskjuten är mycket mer spännande än blöjor och minibussar.
Ditt standardargument. Jag var ett as som inte ville stanna hos er, va?
Vad spelar det för roll nu, Roy?
Vi har gått vidare, tagit beslutet och Joe avgudar dig ändå.
Avgudar han mig? Vad säger han om mig?
Vad vill du, Roy?
Jag förlorade dig. Jag brände det och har förlikat mig med det.
Snälla, låt det inte hända med min son. Det är allt jag begär.
Han är vår kille, Jemma.
- Dr Wells? - Ett ögonblick. Förlåt, Brett.
Det här är Roy. -Brett är säkerhetschef här på Dynow.
Ert kontor ligger i ett skyddsområde, dr Wells, och därför inga obehöriga.
Jag sa till översten att jag tar emot besök när det känns lämpligt.
Jag lämnade bara mitt cv, biffen. Det är lugnt.
- Vi söker inte folk, kapten Pulver. - Säg till honom att jag kommer strax.
Översten väntar.
Vilken fjant.
- Du sa ju att ni sökte folk. - Det gör de. Vi gör det.
- Jag gör det. - Vad snackar du om?
- Ett mycket konkret säkerhetsuppdrag. - Smussel och sånt, typ hemligt?
- Mer än så. - Jaså?
- När börjar jag? - Fortare än du tror.
- Jag läste hans cv och blev orolig. - Han ser inte så imponerande ut.
Ingen ser husflugan förrän den förstör en skål god soppa, Brett.
Det är nåt jag inte gillar med honom. Han har det där... draget.
Vilket drag?
Strebern som är bufflig för att dölja sin talangbrist. Jag hatar den typen.
Om hans militära meriter stämmer så ska han spåras och övervakas.
Om han blir problematisk så hanterar vi honom.
Ta nån utifrån. Ingen som kan knytas till oss.
Ju mer random torpeder, ju bättre. Hitta riktiga freaks.
- Jag ska gå. Ta lite vin, kanske... - Låt mig få fixa till ditt hår.
- Jag blöder. - Fick du min födelsedagspresent?
Vad gör du här? Du är så skum.
Fick du presenten som jag skickade? Kolla. Det var för några dar sen.
Det är klart jag kollar.
Dr Wells, kan vi prata lite?
- Jag måste till sjukhuset först. - Kommer strax, överste.
- Du orsakade blodvite. - Lyssna på mig nu, Roy.
Vi ses inte så ofta och har gått helt skilda vägar... Du måste lyssna!
Okej, du pratar, du pratar.
Jag hade glömt hur svårt det här kan vara.
Jag ser mycket av dig i Joe. Det gör jag. Hans beslutsamhet.
Hans vilja att jämt lyckas. Han har några av dina bästa egenskaper.
Men han har också din egoism-
- och din förmåga att försvinna när det passar dig och fly från ansvar.
Vad vill du ha av mig? Såg det bara.
Jag vill ha mannen jag blev kär i för många år sen och som gav mig en son.
Den starka, självsäkra versionen av dig.
Inte den Roy som krökar varje kväll och knullar en ny bimbo.
Kom ihåg det här: Osiris.
Osiris.
Titta. Det är ju Roid och Rage.
Kolhydrater är inte era vänner.
- Dr Wells, mår ni bra? - Ja.
- Störs ni av cigarrök? - Nej, inte alls.
Sländan?
Vi upplever en smärre försening för tillfället.
Definiera "smärre".
- En vecka, max två veckor. - Och varför?
Forskning och utveckling är aldrig en exakt vetenskap.
Ändå är det exakt det som vi är ute efter. Exakt vetenskap.
Er vän kapten Pulver...?
- Ja, han lämnade sitt cv. - Vad fick honom att göra det?
Jag kan i förbifarten ha nämnt den militära närvaron här på labbet.
Och vad fick er att göra det?
Säkerheten på denna anläggning ska inte vara föremål för kuddsnack.
Jag försäkrar, det är den inte. Roy och jag är inte...
Ni är hans barns mor, inte sant?
Sätt er, känn er som hemma. Det ska inte kännas som ett förhör.
Jag gillar inte långa historier, utan uppskattar all slags korthet.
Men jag har en historia som jag har berättat och återberättat.
En historia som jag vill dela med mig till er nu, om jag får.
- Jag råkar gilla långa historier. - Bra. Tur för oss båda då.
Burma, 1979. Jag gjorde hemliga grejer åt CIA.
Smugglade in nog med opium för att finansiera en blodig militärkupp-
- som vi iscensatte tio år senare. Sekretessen är hävd på det mesta.
Hur som helst så låg jag i djungeln-
- utanför Rangoon och pepprade soldater i KNU: s befrielsefront-
- i en tre dagar lång eldstrid som hade kostat mig hela mitt team.
Jag låg där på vippen att bli stormad-
- av en hop macheteviftande rebeller med kass attityd och sämre hygien.
Jag hade bara ett gevär med trasigt sikte och 36 timmar på mig att vinna.
Och då hörde jag det.
Ett gällt skri. Som en ångvissla.
Ett vildsvin. Det får en att pissa i byxorna.
Ljudet räckte för att skingra rebellerna. Alla fruktar betarna.
Svinet fick vittring på mig och rusade rakt mot mig.
Hellre skjuta tio män än ett djur, men före "allt eller inget" -beslutet-
- kom en sex meter lång burmesisk pyton ner från ett banjanträd-
- och paketerade det vilda svinet som en julskinka. En helt makalös syn.
I några timmar ser jag förundrad på medan ormen kväver och slukar grisen.
Det var märkligt tyst, så jag hörde allt. Grisbenen som knäcktes.
Väsrosslet när lungorna kollapsade, nästan som om ormen skrattade.
Det förblir det mest imponerande våldsdåd som jag nånsin har sett.
Men det som slog mig mest-
- till och med när ormen vidgade käften två fot för att sluka bytet-
- var lugnet och målmedvetenheten i dess ögon.
Först när den flyttade sin mittdel som var stinn med grisens kontur-
-såg jag ett dussin ägg. Pytonägg.
Vildsvinet höll på att trampa ner ormboet.
Så det jag såg som ett angrepp var faktiskt en kärleksgärning.
Ormen dödade inte grisen av illvilja, utan av nöd-
- för att förhindra att dess framtid inte utplånades.
Jag tyckte om den historien.
Jag tyckte om att berätta den och tyckte att den var träffande.
Inga fler besökare i labbet. Inga ex-pojkvänner, gamla flammor-
-eller skuggfigurer ur det förflutna.
Om arbetet försenas vill jag bli underrättad om det direkt. Okej?
- Självklart. - Tack, doktorn. Helt fantastiskt.
Se er för hur ni går.
- Vill du ha en till? - En till vad?
Du är söt.
Hur länge har ni två känt varann?
Vi träffades först i dag. Han är min nyaste bästa vän.
- Alice är tandhygienist. - Det är skumt, för jag hatar tänder.
- Bara deras textur äcklar mig. - Då verkar en tandvårdskarriär...
Som det sista jag borde ge mig in på? Jag vet. Men jag älskar utmaningar.
Jag gillar att tvinga mig själv att lämna min komfortzon.
- Det är enda sättet att utvecklas. - Så sant. -Visst är han vacker?
- Hur länge har ni känt varann? - Så länge som jag har krökat här.
- Sen han kom hem från utlandet. - O, äventyr! Berätta.
- Det finns nästan inget att berätta. - Berätta då nästan inget för oss.
Men kan du vänta? För... jag måste kissa.
Herregud, håll den. Jag kommer tillbaka.
Du borde ta med henne hem, Roy.
Du borde ta med henne hem.
Du måste fråga: "Varför inte ta med dig hem också, Gabrielle?"
Och då säger jag:
" Kanske en annan kväll."
Jag börjar nöta ut dig.
Vi hade haft roligt, Roy, men vi hade aldrig blivit kära.
Varför?
Varför? För att du fortfarande är kär i nån annan.
Det syns i dina ögon. I vemodet som jag ser där.
Det finns en kvinna som du längtar efter, men det är inte jag.
Och det är inte vår förtjusande tandhygienist.
Det är till dig.
- Vem ringer mig nu? - Jag vet inte.
- Hallå? - Roy, hör du mig?
Jemma? Är du kvar på labbet? Klockan är snart tre. Är du okej?
- Ja, jag är okej, men... - Vad händer? Lyssna...
Lyssna på mig. Jag tror att jag kanske måste göra nåt drastiskt.
Om nåt händer, lova mig att göra det du gör, men...
Jag hör dig inte.
Jag kommer att behöva din hjälp. Jag kan inte förklara det nu.
Du hade ändå inte förstått.
Jag tror att du försvann. Jemma, ring mig igen. Okej?
- Vem var det? - Mitt ex. Hon lät rätt upphetsad.
Vår kära doktor agerar på eget bevåg.
Hitta henne.
Vad har jag missat?
Vi pratade om de sexigaste personerna på planeten och ditt namn dök upp.
Jag borde ha ringt Jemma, men jag var full och kåt och sket i vilket.
Jag visste inte hur viktigt det var.
Och att det var sista gången som jag hörde hennes röst.
Vissa saker kan man inte göra om.
Och andra saker tvingas man göra om och om igen.
FÖRSÖK 141
Allting går tillbaka till henne, men jag vet inte vad "allting" är.
Fick du min födelsedagspresent, Roy? Fick du presenten?
- Jag vet inte. Jag har inte kollat. - Gör det. Det var några dar sen.
Kom ihåg det här: Osiris.
"Har den äran, Roy. Må du alltid leva ditt liv framåt och kom ihåg:"
"Tiden väntar inte på någon. XOX..."
...000, jävlar!
Vi gör om det där.
FÖRSÖK 142
Jag blir bilkapad!
Fan!
Kom igen, kom igen, sätt fart. Dö nu, för helvete!
- Han ligger i vägen. - Det var fanimej på tiden.
FÖRSÖK 143
Jag blir bil...
Läs inte när du kör, pucko.
Hur kan jag aldrig ha sett det här?
Jag missade vägen till kinakrogen. Sist slutade det riktigt illa.
FÖRSÖK 51
Jag kallar den här killen Smiley av uppenbara orsaker.
Att bli skjuten är åtminstone enkelt och okomplicerat.
- Vem fan kommer på sånt här? - Hugg in!
FÖRSÖK 144
PÅGÅENDE
Jag har flytt från livet och har nu ett hum om vad som händer mig.
Nu behöver jag lite vapenvila och ett tyst ställe för att läsa.
ISET OCH OSIRIS
Osiris och lset var man och hustru. Hon var egyptisk översteprästinna.
En idealisk moder och fru. De dödas beskyddare.
Bemästrade alla trollformler för passage till och genom efterlivet.
Osiris styckades i 14 bitar och spreds över Egypten av sin fiende.
Vad fan är det här för jävla födelsedagspresent?
Har den äran, Roy. Må du alltid leva ditt liv framåt och kom ihåg:
Tiden väntar inte på någon.
Joe.
Vad fan gör han?
Fan. Han vet inte att hans mamma är död och att han är helt ensam nu.
Att jag är hans enda familjemedlem.
Tjena.
10 dollar i entré. 5 dollar rundan, dubbel utslagning.
Vad är det som pågår här?
- En popup-e-sport-turnering. - Vad är det?
En videospelstävling. Vi kör mest retro-80-tals-sidskrollare.
Double Dragon, Altered Beast, Street Fighter. Vi är purister.
Hängivna till videospelens guldålder. Analogt eller dö. 8-bitars är skiten.
- Hur gammal är du? - 41. Livet smyger sig på en.
41 ? Har du en son här nånstans?
- Jag är barnlös av eget val. - Vems val?
Behåll växeln.
Joe, yo. Hey.
- Hej, kompis. - Roy? Läget?
Kolla på dig. Vad stor du har blivit. Sist jag såg dig var du så hög.
- Jag visste inte att du var gamer. - Jag är ingen gamer.
- Vad gör du här då? - Själv då? Är det inte skola i dag?
- Jag skolkar. - Du kan bättre än det här.
Jag var tvungen att komma hit. Det är typ mina favorit-vintagespel.
Mamma hade blivit jättearg om hon visste att jag var här.
Jag ska inte tjalla på dig om du berättar en sak.
- Vad köpte du av den äldre killen? - Jag köpte inget.
Joe, jag såg dig.
Det är ett RPG-kortspel. Jag bytte till mig det.
Man kan vara olika mördare, lego- soldater och sånt. Det är ascoolt.
Det är det säkert.
- Var det det här du fick av honom? - Trodde du jag köpte droger eller så?
- Eller så. - Jag är elva och får inte droga.
Du får aldrig nånsin börja droga. Okej? Ja?
Vi går och äter och går tillbaka sen. Jag vill prata med dig. Okej?
- Skärmen är ändå trasig. - Jäkla skräp. Korn.
Är du hungrig, killen? Är du? Vad är din favoritmat?
- Pizza. - Pizza? Vi kan käka pizza.
- Sushi då? - Jag gillar inte sushi.
- Varför inte? - För att det är sushi.
Jag måste berätta för honom nu.
Att hans mamma är död och att han aldrig får se henne igen.
- Mamma säger att du är en hårding. - Hårding? Säger hon det?
Inte just det ordet, men att du är Seal Team-kille eller typ soldat.
- Pratar mamma om mig? - Ja, hon nämner dig ofta.
Ofta?
Är du som han i "Taken" som har "särskilda färdigheter"?
Liam Neeson? Nej, han är en fejkhårding.
- Jag är äkta vara. - Verkligen? Det är grymt coolt.
Hey, Joe.
Jag måste berätta nåt för dig. Och det blir jobbigt att höra, okej?
Det här är svårt för mig att säga.
12.50. Tre minuter längre än jag nånsin har överlevt.
Hur?
Insidan är bara metall.
Sen gick jag under jord.
De spårar mig.
Vad ville du berätta för mig, Roy?
Joe...
Jag är din far.
I all rädsla såg jag min sons kärlek till mig för ett ögonblick.
Och det var vackert.
Snälla. Snälla, låt denna död bli den sista.
Jävla skit!
- Hur spårar ni mig? - Skit ner dig!
- Var är sändaren? - Ta dig i arslet!
- Stick och brinn! - Okej, stick och brinn!
Hey, kompis! - Måste man på toa, så måste man.
Var är sändaren? Jag vet att den är här.
Pedro. Vill du hjälpa mig leta?
Sen sa jag: "Jag övertrumfar din kontraspionageexpert"-
- "med min kontraövervaknings- specialist." Du skulle sett hans min.
Dave. Hey. -Förlåt att jag stör.
- Jag berättade om en skrävlare... - Vet du nåt om spårsändare, Dave?
Jag vet inget om sånt, Roy. Jag vet allt om sånt!
- Traditionell transponder? - Personen bär den.
- Kroppsbaserad eller implantat? - Den får inte märkas av den spårade.
Implantat är mycket säkrare. Kroppsbaserade fästs i kläder.
- Var skulle du implantera den? - De flesta sätter den under huden.
- Var hade du satt den? - Jag själv? En Dave-specialare.
Vad är det för fånig min?
Han fattar. -Tänderna, Roy. Tänderna. Helst i en kindtand.
Du måste fan skämta med mig.
Du är så stilig med masken på.
Du har inget att oroa dig för. Fortsätt andas djupt.
Allt är över snart.
Din mun blir en naturlig sändare.
Kan du titta på en tand och se om det sitter en spårsändare i den?
Inte i munnen. Men om tanden dras ut så kan jag kolla...
Jake, en stor flaska baijiu och en tång.
Nej, nej, nej! Jäklar! Helvete!
- Lugn, Dave, den växer ut igen. - Är du galen? Du behöver hjälp!
- Vad tror du? - Nej. Jag är säker.
- Vad är klockan? - Fan. Hon är 12.45.
Det är dags för dig att sluta dra ut dina tänder! Är du galen? Fy fan.
- Jag skulle ha stannat hemma! - Titta. Titta!
Herregud. Ja, den tanden. Det är en ojämnhet i tanden.
Jag måste titta i den.
Roy? Försiktigt.
Okej? Försiktigt.
Nej! Det där är inte försiktigt!
- Din jävel. - Herregud. Roy?
Nån betalade dyrt för att spåra dig. Svindyrt. .Jag har aldrig...
Vi ses snart, Dave.
FÖRSÖK 145
- Vem satte sändaren i min mun? Vem? - En snubbe som heter Brett.
Den spännige, fejkbruna, skalliga, smällfeta, skäggfärgande tönten-
- som är säkerhetschef på Dynow. Han ska få ett stort hål i bröstet.
- Läget, polarn? - Jake.
Jag behöver en stor flaska baijiu och en tång.
Jag har dött 144 gånger i dagsläget.
Men just den här dagen får jag äntligen göra nåt åt det.
Släpp den!
- Vad då, tanden? - Nej, inte tanden.
- Jag släpper den inte. - Du släpper den eller dör.
Det är en handgjord Walther PPK som kostade nästan en halv miljon dollar.
Köpte du en pistol för en halv miljon?
Min privata vapensmed försåg den med en SD-22 Speilwaffen-Ljuddämpare-
- som det finns sex av i världen för ytterligare 250000 dollar.
- 750000 dollar? - Korrekt.
Varför i helvete gjorde du det, Pam?
- "Pam"? - Vi har inte hälsat, så du är "Pam".
- Har vi träffats? - Ofta i förbigående. Jag får titta.
- Sakta. Håll den i varbygeln. - Hantera den som vore det porslin.
- Snälla. - Blid som en viskning.
- IIAHII? - Adolf. Hitler.
En gåva från Carl Walther. Hitler hade den i skrivbordet i München.
Har du dödat mig med Hitlers pistol hela tiden?
Den stals av en amerikansk soldat 1945.
Snabbspolning till nutid... Den kostade mig skjortan.
- Vem skickade dig? - Det vill du veta, va? Glöm det.
- Ska du döda mig nu? - Nej, Pam. Jag ska skjuta dig.
Det var för judarna.
De också.
Hugg in! Kom igen, pojk! Hugg in!
Jemma satte mig här med vilje. Jag vet inte hur eller varför.
Det måste finnas ett bra skäl. Det måste vara ett skitbra skäl.
Titta. Du tappade din mobil, plutten.
Men hon är död. Jag kommer inte långt nog bakåt för att nå henne.
Då återstår bara en viktig punkt på dagordningen...
Hämnd.
Det börjar hetta till nu.
- Likviderade du torpeden? - Torpederna. Plural. Hej, Brett.
- Fråga inte. Du vet vem jag är. - Var är Marshall?
Som jag kallar " Kaboom"? Han är på en stor grillfest med jobbet just nu.
Vi saknar bara dig och bosspuckot.
Du tror att jag har en Chef?
Du är en knähund, kompis. Jag vill ha den som håller i kopplet.
Jag vill ha den som dödade Jemma. Jag tror att det var Ventor.
Du vet var vi är, stjärnan.
Och jag vet hur jag kommer dit. Vi ses strax, ditt jävla as.
Bossen har väl penthouseutsikt, men jag är less på att smyga runt.
Vi kör lite old school och bara slår in ytterdörren.
Det var en bra plan.
Jag ska sticka ut hans ögon.
FÖRSÖK 146
Tillbaka!
Jag kan göra det här hela dan.
FÖRSÖK 147
Hej, Roy 2.
Hej då, Roy 2.
Roy 2 var obeväpnad och jag får aldrig nåt vapen förbi de här.
Sir?
Ja, ursäkta. Jag har mitt kort hår.
Åtkomst vägras.
Det är... Det måste vara jag som gjorde fel.
FÖRSÖK 148
Åtkomst vägras.
Hej, Roy.
Gör jag som Butch och Sundance och dör med buller och bång? Nej.
Tappa inte sugen.
Det där var skumt.
FÖRSÖK 149
Dö, din store luns!
FÖRSÖK 150
Hejsan, snygging!
Du har halshuggit mig några dussin gånger.
Nån har varit en flitig liten bäver.
Vad ska du göra med det där?
Jag tänkte fucka upp dig.
Minns du han i "Raiders" som viftade med svärdet och tyckte han var tuff?
Indy sköt honom för att han var trött och less på skiten. Minns du det?
Ja.
Fan!
Nåt ni nog inte vet om att dödas med svärd, förutom i försök 15:
Att bli dödad med svärd gör mer ont än att bli skjuten.
Ett annat mindre känt svärdfaktum:
De gör jävligt mycket mer ont på vägen ut.
Harrison Ford hade rännskita och därför sköt han den killen.
FÖRSÖK 151
Jag är Guan-Yin. Och Guan-Yin har gjort detta.
FÖRSÖK 152
Jag är Guan-Yin. Och Guan-Yin har gjort detta.
FÖRSÖK 153
Jag är Guan-Yin. Och Guan-Yin har gjort detta.
FÖRSÖK 156
Jag är Guan-Yin och jag har gjort detta.
Och det här är inte ens det värsta.
Det är det här. Ventor.
Kräket som dödade Jemma och som fått mig dödad 150 gånger.
Kapten, vid en första anblick så var det makalöst skickligt.
Ni expedierade våra blixtsnabba proffsmördare på enastående vis.
Var nöjd med insatsen hur det än går.
Som soldatbroder hoppas jag att det bittra nederlaget tröstar en smula.
Han måste ha memorerat skiten för det är samma varenda jävla gång.
I alla män som jag har sett dö och begravas, vilket är många-
-har jag sett en egenhet.
Det sitter i ögonen. Deras blickar är identiska i detta ögonblick.
Ånger, sorg. "Vad kunde jag ha gjort? Vad gjorde jag inte?"
Alla våra bästa avsikter lämnas att förblöda med resten av oss.
Men om vi kunde återskapa världen hel och radera våra misstag då?
Tänk om vi kunde skriva om historien. Hitler, Pearl Harbor...
Jag har aldrig levt så här länge, så den här skiten är ny.
I vems händer skulle ni lägga ett mäktigt verktyg som Osiris slända?
Jag har ert svar, kapten. I mina.
En man kuvad av mänskligt elände och likt er förstår krigets fasor.
Vem kan bättre kontrollera och implementera ett sånt verktyg?
Exakt Jag beklagar dr Wells död.
Hon tog oss så långt som hennes haltande ideologi tillät henne.
Rar tös.
Blod på händerna var det som ni ville ha när ni kom hit, kapten.
Och blod är vad ni har.
Fast inte mitt.
Det är väldigt vasst. Det är inte ens nåt blod på det. Är det en katana?
Katana? Det är japanska. Det är ett kinesiskt svärd.
Låt oss inte göra rasfråga av det. Det är ett svärd.
Jag vet tre saker nu: 1. Jag ska fucka upp honom när vi ses igen.
2. Det som jag har fastnat i kallas Osiris slända.
3. Ventor vet inte att den funkar.
Men Jemma hade fått in mig i den och startat den. Men varför?
Hon väckte liv i sin döde man Osiris.
Osiris blev härskare över de döda och efterlivet.
Jag är Osiris.
Jemma satte mig i sländan för att stoppa dem. Stoppa Ventor.
Hon behöver att jag upprepar denna dag tills jag gör det.
Hon hade... hon hade tilltro.
Fan. Hon trodde fortfarande på mig. Hon visste att jag kunde slå honom.
Jag har ingen aning om vad du sa nu.
Jag behöver lära mig att fajtas med svärd.
Det är nåt skönt fängslande med dig, men jag reser till Shanghai i morgon.
- Jag har bara i dag på mig. - Vi kan få mycket gjort på en dag.
FÖRSÖK 158
FÖRSÖK 161
Jag är nybörjare, men lättlärd.
Det är den som håller i det som gör det till ett vapen, Roy.
Svärdet är lika lite en förlängning av dig som dina bilnycklar.
Jag har tränat lite, men vill kämpa.
I sämre händer är jian-klingan bara ett bräckligt smitt stålblad.
Men i det mest beslutsamma greppet och under de skarpaste ögonen-
-blir det ett förintelsevapen.
Jag har haft en skicklig lärare, men jag måste lära mig mer.
FÖRSÖK 174
FÖRSÖK 198
FÖRSÖK 200
Hejsan, snygging!
Ger du upp?
Du ska inte fajtas med ett svärd, va?
Jag gillar ditt självförtroende.
Normalt är jag lite mer pratglad. Men jag har en sak att säga.
Jag tror att det kan vänta.
Nu låter vi stålet tala.
Jävla skit.
Det jag ville säga var: "Jag är Roy och Roy har gjort detta."
Brett?
Det luktar muffins. Känner du muffinslukten?
Jag bara går bort det.
Nu är jag blind.
- Ser ut som en ZOO-kilos-enhörning. - Din hale jävel...
- Ska du ta pistolen? - Det ska jag inte. Vet du varför?
Jag ska få stor tillfredsställelse av att banka skiten ur dig.
- Hur? - Hur tror du?
Sländan. Hon aktiverade den.
Jemma satte mig i den för att stoppa dig.
Sen dödade du henne för att hon visste-
- att du är en wannabe-diktator fast besluten att göra om världen.
Vänstertöntar. Innan hon drog igång sin räddningsaktion, nämnde hon-
- att om sländans reaktion pågår för länge så kan planeten förstöras?
Du kommer missa jordens undergång.
Sländan gör att vi likt gudar kan återskapa vår värld minus tragedier.
- Adolf Hitler, Elfte september... - Lägg ner det jävla skitföredraget.
Det förflutna ska ligga bakom oss. Vi lever och vi lär oss av det.
Säger en frånvarande make och usel far.
Jag trodde att du gärna ville göra om saker. Din son då?
- Min son? - Unge Joe, va?
Om du kom ända hit för att döda mig, vem räddar då honom?
Jag hade aldrig trott att Joe kunde vara i fara-
- och hade aldrig nånsin trott att de skulle ge sig på honom.
Jag dödar Ventor och de andra asen tusen gånger om de skadar killen.
Sir, bakom avspärrningen! Ni kan inte gå däråt, sir!
In bakom avspärrningen!
Hur många gånger har jag låtit honom dö?
Min son!
Joe! Det är min son! Jag måste rädda min son!
Och där är den. Världens undergång.
Varför inte? Min är redan slut.
Jag känner det. Inte bara döden, hur jag löses upp.
Varenda del av mig slås sönder om och om igen med allt annat.
Jag kan inte fly och den enda som kunde ha hjälpt mig är död.
Än sen att jag hämnades henne? Jag dödade henne. Inte Ventor, jag.
Jag dödade henne när jag flydde från vår relation och lille son.
Jag dödade henne när jag inte ringde tillbaka.
Hon är död på grund av mig.
Joe är död på grund av mig. Världen går under på grund av mig.
Vad fan ska det tjäna till? Varför skulle jag ens försöka?
Inget kommer att betyda nåt igen.
Inte när man har förlorat allt som man har älskat.
Inte när man bär ansvaret för att alla människor dör.
Snyggt jobbat, pucko.
Kan ni aldrig ge mig en sovmorgon-
-en enda gång?
Så det här är alltså slutet... Det här är slutet, va?
Ska du tycka synd om dig själv för evigt, dag ut och dag in?
Ska du inte göra ett skit trots att du inte kan göra ett skit?
Nej. Det ska du. Du ska göra nåt.
Tiden betyder inget nu. Den jobbar inte längre mot dig.
Du fick aldrig lära känna din son, så om det är allt som återstår-
- så är det mer än du nånsin har förtjänat.
Hej, Joe.
Roy? Vad gör du här? Vad har du gjort?
Jag trillade ner från ett hus. Skolkar du?
Låt mig gissa: popup-e-sport- turnering. Vart tror du att jag ska?
- Är du garner? - Klart jag är gamer.
Du lirade Xbox varje gång jag kom, men jag ville inte tipsa din mamma.
Jag gillar 80-tals-sidskrollarspel som Altered Beast och Double Dragon.
- Street Fighter? - Mitt favoritspel.
- Mitt med. - Fast jag gillar nya spel också.
Du, Roy, tror du mamma blir arg för att jag skolkade?
Vet du vad? Hon blir arg.
Men jag ska skydda dig. Okej?
Inget mer skolkande, okej? Okej?
Okej.
Vi går och lirar lite Street Fighter.
- Du ska dö. - Du ska dö och floppa.
Klantigt. Men jag lever ändå.
Det här spelet är så gammalt. Vad heter det? Glagga?
Galaga.
Mitt i nyllet! Jag vann ändå!
Knockout!
- Varför gillar du spelet så mycket? - Man får döda alla som jagar en.
- Det där var en powerboost. - Var det där "halsduken"?
- Hadouken. - Hadouken igen!
Hadouken!
Hur gjorde du det?
- Nu blir det svårt. - Ja, fimpa tjejen. Fimpa tjejen.
Jag ska visa hur man gör.
- De fortsätter bara att komma. - Du anar inte.
För att skolka så ofta så är du rätt smart.
- Jag har mina metoder. - Du slog mig igen.
Jag är i stort sett mästaren!
Alla år med det här som jag har missat...
Jag vill ha tillbaka allt.
Han har fått Jemmas utseende, hennes intelligens och humor.
Tack och lov.
När jag ser honom skratta ser jag en liten glimt av mig själv.
Att se mitt ansikte le tillbaka mot mig krossar mitt hjärta.
Jag kan göra det här för evigt och det kanske jag får.
Vi har avslutat denna dag så här mer än ett dussin gånger nu.
Det blir aldrig gammalt.
Jag gillar att han sover gott när det tar slut och inte rycker till.
Jag vill säga att jag är hans pappa som tidigare, men jag är rädd.
Rädd att han inte ska se på mig så jag inte ska få se hans blick.
Så jag säger inget.
FÖRSÖK 249
Jag vill hyra en båt en dag och ta med mamma ut i den.
Hon kommer aldrig nånsin ut. Jag önskar att jag kunde hyra en.
Kan vi hyra en båt? Och ta med mamma ut i den.
- Varför skulle vi inte kunna det? - När?
Det är nu jag säger att vi kan göra det i helgen.
Sen sms: ar han sin mamma om att vi ska segla. Det brukar hända.
Joey... vet du, din mamma...
Vet du vad din mamma jobbar med?
- Osiris slända. - Just det. Vet du vad den gör?
Hon får inte säga nåt, för det är superhemligt.
Men jag hörde henne säga att den kan utplåna världen om de är oförsiktiga.
Tror du på det?
Ja, det gör jag. Jag önskar att jag inte gjorde det.
Din mamma anförtrodde mig nåt och jag svek henne.
Vad menar du?
Igår kväll... din mamma, hon...
- Hon kom inte hem. - Jag vet.
Har hon en ny pojkvän?
Nej. Det finns ingen ny pojkvän.
Visste hon att jag skulle skolka? Det kändes som du följde efter mig.
- Ja du, jag... Men inte därför. - Varför då?
Jag såg dig och ville prata med dig. Vi har liksom aldrig pratat.
Varför trodde du att jag följde efter dig?
- Bara nåt mamma sa i morse. - Vänta, vad?
På telefon. Skitskumt. Om jag fick problem skulle jag hitta dig, sa hon.
Joe, det är mamma. Svara, snälla.
- Jag fattade noll. - Pratade ni i dag?
Om nåt konstigt händer vill jag att du ringer Roy. Okej?
- Hur dags? - Jag vet inte...
Jag sms: ar hans nummer, men ring.
Jag får kolla på din mobil.
Hon levde när jag vaknade. Ventor hade inte dödat henne.
Hon var inte död än.
Oroa dig inte, min gosse. Jag kommer och räddar dig.
Jag kommer och räddar er båda.
- Du dödade henne. - Hur fan kom du in hit?
Var är hon? Var är hon?!
Röjde ni undan bevis?
Vi försökte ta reda på vad hon gjorde och hur hon kunde aktivera sländan.
Tyst, Brett!
Fortsätt. Fortsätt!
Vi får inte Osiris slända att funka.
Det hon gjorde startade en kedje- reaktion som vi inte kan kontrollera.
Hon saboterade den på nåt sätt och den svarar inte.
Det var som fan... Sländan funkar.
Det är du. Hon gjorde dig till den saknade massan.
Hur skulle du annars ha kunnat bryta dig in här?
Hur många gånger har du gjort det här?
- Många. - Den funkar.
Hon levde i minst 14 minuter efter att jag vaknade.
Jag har tid att rädda henne.
Okej. Nu gör vi det här.
Bara Jemma kan stoppa det och du har 14 minuter på dig att nå henne.
Äh, vad fan, nu kör vi.
Idioten hoppade precis.
Flyg, ditt as! Flyg!
Jag har tolv och en halv minut. Få den att flyga snabbare. Sätt fart!
Snyggt fluget, tönt!
Jag vill ha superknocken och utsläpandet nu.
Finalen. Slutstriden.
Släng in hela högen, varenda en, så jag kan kötta och fimpa dem.
För jag har väntat på det här så in i helvete länge.
Kanske för länge.
För jag menar, jag har inte hela dan på mig.
Hey, Brett!
Du kom och räddade mig. Du gjorde det.
Du kom och räddade mig.
- Hur många gånger krävdes det? - Bara en.
Vi har ont om tid. Kom!
Jag kunde inget säga. De kollade mig. Jag smög runt i labbet hela natten.
- Jag fick knappt ut boken till dig. - Det räckte precis.
- Ventor har skickat folk efter Joe. - Ingen är kvar. Alla är borta, Jemma.
Joe är okej. Han skolkar för att gå på GamerCon, men han är okej.
Hur vet du det?
Han är kär i sin klasskompis Camille.
De åker buss ihop, men han vågar inte fråga chans på henne.
Han och hans kompis Wyatt ljög om sin ålder för att få spela paintball.
Du frågade om ett märke på hans hals. Han sa att det var ett insektsbett.
Han bröt handleden förra månaden när han skejtade-
-och nu klickar den lite mysko kul.
Han älskar hundar, särskilt mopsar och tycker att ni ska adoptera en.
Han gjorde en akvarellversion av vem Goghs "Stjärnenatt".
Han gav dig den i födelsedagspresent för att han vet att du älskar den.
Han tycker mamma jobbar för mycket och ler för lite.
Men den killen älskar dig sanslöst mycket.
Hur stoppar jag den här, Jemma?
Det handlar inte om att stoppa, Roy, utan om att omstarta.
Jag la in dina mått och ditt dna som den saknade massan i sländan.
- Vad betyder det? - Du måste gå in i sländans kärna.
Då bör rumtidskontinuumet i teorin nollställas och återupptas.
I teorin?
Jag vet inte, Roy. Det gick så fort. Jag försökte bara stoppa Ventor.
Jag visste inte ens att den funkade förrän du dök upp.
Du måste komma ihåg att vi sågs så sent som i går.
Och jag har inte sett dig på evigheter.
Jag visste inte vem jag annars skulle vända mig till.
Jag visste bara vad du var för slags man, Roy.
Jag vet vad du är för slags man.
Men jag vet inte vad som händer dig om du går in dit.
Jag vet vad som händer om jag inte gör det.
Såg du det? Världens undergång?
Ja.
Hur var det?
Exakt som du har föreställt dig det. Fast en miljon gånger värre.
Går det framåt om jag går igenom den här?
Nollställs den? Är du och Joe utom fara?
Om du återställer din massa i kärnan bör det gå. Du kanske inte överlever.
- Du kan upphöra att existera. - Då så...
Ge mig en kyss och säg att du älskar mig.
Jag älskar dig.
Vänta på mig, okej?
Det ska jag göra.
Åh, vad fan. Nu kör vi. ©