PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Když je vám 16 a žijete v nejhezčí čtvrti v Římě,
máte štěstí.
Náš svět je ten nejlepší ze všech možných.
Plaveme v tomhle krásném akváriu,
ale toužíme po moři.
Právě proto potřebujeme utajený život,
abychom přežili.
„Jsem si vědoma právní a morální…“
Můžete to prosím zopakovat do mikrofonu?
„Jsem si vědoma právní a morální odpovědnosti…“
„…za mou výpověď.
Přísahám, že řeknu pravdu…“
„…a nezamlčím žádnou okolnost, jíž jsem si vědom.“
Můžete prosím říct své jméno?
Claudio Fiorenzi.
Místo a datum narození?
Řím.
20. února 2002.
Takže jste se rozhodla vrátit se k panu Fiorenzimu
na radu své matky a nejlepší kamarádky?
Ne. Tak to nebylo.
Claudio Fiorenzi mnou manipuloval.
O TÝDEN DŘÍVE
Proč ses rozhodla udělat ten live stream a říct všem,
že to ty jsi Emma?
Bylo to správné.
Já byla Emma.
Cítila jsi někdy vinu?
Ne.
To byl ten problém.
Necítila jsem vůbec nic.
Tak proč jsi to dělala?
Mělo to něco společného s tvým vztahem s Damianem Younesem?
Ne, s ním to nemělo nic společného.
Tehdy ne.
Ale věděl o tom, co jsi dělala?
Na to raději odpovídat nebudu.
Takže ty a Ludovica Stortiová jste se stýkaly se stejnými lidmi?
Já a Ludovica jsme dělaly všechno spolu.
Ze začátku samy,
potom s Fiorem.
Pak se v jednu chvíli rozhodla skončit.
Věděl, že nade mnou nemá žádnou moc.
Ale s Ludovicou to bylo jiné.
A ty?
Chiaro.
Proč nad tebou Fiorenzi neměl žádnou moc?
Co se ti stalo?
Prosím.
Děkuju.
Ahoj.
Chovají se k tobě dobře?
Ano?
Ta obvinění jsou vážná, Damiano.
- Nabádání k prostituci… - Tohle je blbost.
Fiorenzi tvrdí,
že to ty jsi k němu přivedl Chiaru a Ludovicu.
Říká, že jste ho podvedli.
Monico, přísahám, že je to blbost.
Jenom se snaží vyváznout s nižším trestem.
Ale ty…
Věděl jsi to o holkách?
Jo. Ale zjistil jsem to až později.
Nikdo mi neuvěří, vím to. Je to zbytečné.
Ani ty mi nevěříš.
Ne, já ti věřím.
Vím, že bys něco takového nikdy neudělal.
Co bude s Chiarou a Ludovicou?
Nevím, ale mluvila jsem se svým právníkem.
Bohužel tu není nikdo, kdo by svědčil ve tvůj prospěch.
Teď hlavně musíš myslet na sebe.
Damiano byl jako můj bratr.
Potřeboval peníze.
Prostituce byla jeho nápad.
Přes něj jsem se seznámil s Emmou a Ludovicou.
Emmou myslíte Chiaru Altieriovou, je to tak?
Její výpověď bude přehrána za chvíli.
Ale co se týče Ludovicy…
Manipuloval jste s ní?
Byli jsme ve vztahu.
Mnohokrát jsem se snažil
ji přesvědčit, aby prostituce nechala, protože jsem ji miloval.
Ale bylo to k ničemu.
Ani ona ani její kamarádka neměly v úmyslu skončit.
Pak ale nechápu, proč jste utíkal před policií,
než vás zadrželi.
Ludovica za mnou přišla a prosila mě, abychom uprchli.
Myslel jsem, že bychom tak spolu mohli začít znovu.
Místo toho mě znovu zradila.
Přísahám, nemůžu tomu uvěřit.
Chápeš Fioreho?
Přece to Damianovi neudělá! Já…
Vidím jeho hnusnej ksicht na každé stránce a nemůžu se ani učit na maturitu.
Natalia!
Ona všechno ví! Ví o Damianovi a Martinovi.
Ona je jediná, kdo může říct pravdu a svědčit proti Fioremu.
Jo, jenomže zmizela.
Jak ji najdeme?
Seznam klientů je čím dál delší.
A samozřejmě že všichni se budou chtít dohodnout.
Ale nejdřív budou souzení ti obvinění z exploatace.
Claudio Fiorenzi, Damiano Younes, a Simonetta Loretiová.
Co nejhoršího se může stát mé dceři?
Na rozdíl od Ludovicy
je tvoje dcera obviněná z podněcování k prostituci.
Pak je tu Fiorenziho výpověď,
v níž tvrdí, že byl manipulován.
A to není dobré.
V nejhorším případě půjde do vězení pro mladistvé.
Ludovica
by mohla přijít o možnost vídat se s matkou.
Damiano by mohl jít do vězení.
Snažíme se tomu zabránit.
A my bychom přišli o rodičovská práva vůči Chiaře?
Vím, že je to děsivá představa, ale…
soudce rozhodne, jestli jste nezpůsobilí rodiče.
Co dělá rodiče způsobilým?
Je úplně normální, že si kladeš takovou otázku,
po tom, co se stalo něco takového.
Poslouchej mě, prosím.
Cokoliv se u soudu stane, nepřestanete být její rodiče.
Nějaké zprávy o Natalii?
Hledali jsme ji všude,
ale nenašli jsme ji.
Co to znamená? Odjela z Říma?
Možná že ano.
Každopádně, to není váš problém.
Obzvlášť tvůj ne.
Neříkala jsi, že jdeš studovat umění do Paříže?
Ano. Ale kašlu na to, pokud nebudu moct vídat svou matku.
Já vím. Mrzí mě to.
Ale musíme důvěřovat soudci, holky.
Nedělejte žádné hlouposti.
Jedeš do Paříže?
Dostala jsem se na jednu z nejlepších škol na komiksy.
Takže odejdeš?
Jen pokud zvládnu maturitu.
Promiň. Chtěla jsem ti to říct sama, ale…
- Čekala jsem na správnou chvíli… - To nevadí.
Mám radost.
Ještě nevím, jestli půjdu.
Zkusme najít Natalii, dobře?
Její poslední fotka…
byla z Toy.
Jak dávno?
Několik měsíců.
- Kde sakra může být? - Můžu se zeptat někoho v Toy.
Počkat. Podíváme se…
Koho?
Vylekal jsi mě!
Promiň. Myslel jsem, že se vrátím, než si toho všimneš.
Jak jsi věděla, že budu tady?
Nevěděla jsem, kde tě hledat, a pak mě napadlo, že bys mohl být tady.
Nemohl jsem spát.
Nikdy jsem tu nebyl, tak mě napadlo,
že ji zajdu pozdravit.
SARA FEDERICIOVÁ
Měla vždycky pravdu.
Jednou mi řekla: „Můžeš utéct kam chceš,
ale když nebudeš čelit svým povinnostem,
všechna špína uvnitř tebe tě stejně dožene.“
Ty nejsi ten, co utíká.
Ty nejsi někdo, kdo by utíkal.
Kdo ví, co by teď řekla,
kdyby nás tady viděla.
Řekla by, že je čas jít domů,
než policie zjistí,
- že jsem šel ven. - Máš pravdu.
Dáme sem nějaké kytky, než půjdeme.
- Dobře, není tu ani jedna. - Pojďme.
- Vezmu je odsud! - Ne, tamhle se dají koupit.
Vážně?
Ano.
Vaše ctihodnosti, svědek se vyhýbá mé otázce.
Tak hele, já to chápu. Nemusíte to opakovat.
Uklidněte se, prosím.
Je nám dobře známo,
že klid nemá tento chlapec v povaze.
Stejně tak jsme všichni slyšeli o jeho násilném chování.
Stejně jako jsme slyšeli o jeho vztahu
se slečnou Altieriovou Della Rocca.
Nevidím důvod, aby někdo nevěřil tomu,
že můj klient, Claudio Fiorenzi,
byl zmanipulován těmito třemi mladými lidmi.
Mám jet rovně, Ludo?
Já nevím. Nemám signál.
Ale už jsme skoro tam, ne?
Ne, lidi, ztratili jsme se.
Musí to být někde tady.
Zastav.
Co chcete dělat? Jezdit celou noc dokola? Zastav.
Tak jo. Já půjdu.
Co tady děláte?
Běžte domů.
Právě odjíždíme.
Hledáme párty někde tady.
Otočte to a odbočte doleva.
Dobře, díky.
Říkala, že se máme vrátit a odbočit doleva,
ale nechápu kde. Neviděla jsem žádnou odbočku.
Pojďme se podívat.
Otoč to.
Děkuju.
Pozor, kam šlapeš.
Pozor. To je ono.
- Budeš řídit. - Necítím se na to.
Běžte do auta.
- Co se děje? - Já tam nejdu.
Zjistíme, jestli tu je.
- Když ne, půjdeme. Slibuju. - Já dovnitř nejdu.
Poznáváš to místo?
Jo.
Ty tam taky nepůjdeš.
Věř mi. Pojďme.
Teď to nemůžeme vzdát, jasný?
Co? Myslíš si, že teď všechno napravíme?
Možná, nebo to aspoň zkusme! Já nevím!
Blbost.
To není pravda.
Já už se do těch sraček nevrátím.
Jestli tam půjdeš, odcházím.
Fajn, půjdu tam sama.
Seš posedlá.
Kam jde?
Domů. Chceš jít taky?
Ne.
Všechno je domluvené. Pustí nás tam.
Manipulovaná.
Mně to zní spíš jako hra, abych použil vaše vlastní slova.
Hra, kterou jste skrývaly, jako drahocenné tajemství.
Jak je možné, že nikdo, dokonce ani ve škole,
na vaše nezákonné aktivity nepřišel?
Ne.
Byl jsem jediný, kdo to věděl.
Proto se Chiara Altieriová rozhodla využít Sofii Manciniovou, aby vás vydírala?
Ona mě nevydírala.
Já vydíral ji.
Vysvětlete to, prosím.
Po tom, co mi Fiore zlomil nos, jsem ho začal sledovat.
Přišel jsem na jeho vazby na Chiaru a Ludovicu.
Když jste na to přišla, nic jste neudělala?
Když jsem jí sebrala peníze, nevěděla jsem to jistě.
Na to jsem se neptal.
Měla jsem strach,
že by jí to navždycky zničilo budoucnost.
Fiore křivě obviňuje mě, Damiana a Ludovicu.
Neříkej!
Když budeš svědčit, můžeš nám pomoct. Jsi naše jediná naděje.
V žádném případě.
Fiore je vinný.
A ty to víš.
Je správné, že za to zaplatí.
A ty nejsi ničím vinná?
Ty máš teda drzost.
Dokonce jsi měla kuráž přijít sem a žádat mě o pomoc.
Tak hele.
Já vím, že mě nenávidíš, ale já nejsem jediná, kdo má problém.
Hodně lidí je v potížích a ty jsi jediná, kdo jim může pomoct.
Prosím.
Já už jsem ti šanci dala.
Co chceš? Chceš peníze? Kolik?
Za co mě máš?
Za kurvu?
Víš co…
Dneska se mi nechce pracovat. Uděláme to takhle.
Vezmu si jeho peníze a ty s ním půjdeš.
To je moje cena.
Pak si promluvíme.
No tak, ukaž, že jsi v téhle hře pořád dobrá, Emmo.
Copak? Už se ti to nelíbí?
Je to výhodný obchod.
Užij si to.
Chiaro, kam to sakra jdeš?
Kdo seš ty? Její nový kluk?
Uklidni se, nemuč se.
Bude v pohodě i bez tebe.
Ptal jsem se tě na něco?
Protože já myslím, že ne.
Bože, myslím, že tohle už jsem viděla.
Jí se tenhle život příliš líbí.
Nechápeš, že se to snaží napravit?
Vy si myslíte, že jste úžasní jen proto, že máte peníze.
Proto ji do toho chceš zatáhnout zpátky?
Pro tebe je to jen hra.
Bavíš se?
Se soudem si dělej, co chceš. Já ji jdu najít.
Ublížil ti?
Poslala jsem ho pryč.
Jsi v pořádku?
Nemůžu…
Už ne.
Dostaň mě odsud.
Ty věci se mi nestaly.
Já jsem si je zvolila.
Chiaro, jestli chceš říct ještě něco, posloucháme tě.
Jinak jsme skončili.
Něco mám.
ROVNOST PŘED PRÁVEM
Vždycky jsem pozorovala ostatní.
Nikdy jsem nechápala, jak všichni
vědí, kým jsou,
jen já ne.
Nikdy jsem nevěděla, kdo jsem.
Měla jsem strach, že udělám chybu.
Že ostatní zklamu.
Občas s námi klienti zacházeli jako s věcmi.
Ale v těch chvílích…
mi to nevadilo.
Ta apatie, o níž jsem vám řekla,
mi dávala pocit dospělosti.
Zdálo se mi, že to je řešení.
Všeho.
Tak to funguje, ne?
City…
Jsou jenom iluze.
Zatímco peníze…
Peníze jsou skutečné.
Už takhle žít nechci.
Být Emmou mi pomohlo si to uvědomit.
Když se dívám do zrcadla,
nevidím oběť.
Pak se rozhlédnu kolem sebe…
a říkám si, že by bylo správné…
připustit si, že…
jsme vlastně všichni vinní.
INSTITUT COLLODI
Zdá se, že jste si vybrala téma kulturní revoluce roku 1968,
řekněte nám, prosím, o historickém kontextu toho období.
Co se v Evropě dělo?
No… Ano.
Rok 1968 je připomínán jako období velkých změn.
Nejen politických, ale také kulturních, sociálních a sexuálních.
Jak to myslíte, sexuálních?
Myslím tím
změny související s rolí žen ve společnosti.
Začaly demonstrovat za svá práva.
Dnes by asi byly zklamané novou generací žen.
Při vší úctě,
myslím, že by se styděly za to, jak se muži k ženám stále chovají.
Ve skutečnosti nechtěly být vnímány pouze jako matky.
Bojovaly za získání stejných práv, jako měli muži.
Jeden z mnoha úspěchů spojovaný s emancipací žen,
který bych chtěla zdůraznit, bylo přijetí zákona o rozvodech.
Pamatujete si rok?
1970.
Takže, na závěr
vidím, že má vypovídat ještě poslední svědek.
Potvrzuji její přítomnost, Ctihodnosti.
Předveďte ji.
„Jsem si vědoma…
právní a morální odpovědnosti za mou výpověď.
Přísahám, že řeknu pravdu
a nezamlčím žádnou okolnost, jíž jsem si vědoma.“
LUDOVICA STORTIOVÁ
Jestli můžu, chtěla bych jí to dát.
Dobře. Co to je?
Výsledek mojí maturitní zkoušky.
Je nefér, že tě posílají do polepšovny.
Lepší než vězení pro mladistvé.
Budu ti každý den volat.
To asi nepůjde.
A možná je to pro nás obě lepší.
Možná.
Kdy odjíždíš?
Příští týden.
Tak brzo.
Jo, musím si najít bydlení.
Přijedeš mě navštívit, až bude po všem?
Pomysli na všechny ty trable, co spolu v Paříži způsobíme.
Znovu se sejdeme.
Nikdy nezapomenu.
LUDOVICA STORTIOVÁ MATURITNÍ ZKOUŠKA
CELKOVÉ SKÓRE 68/100
Zlato, vedla sis skvěle!
To je ale ostuda!
Tohle jsem nikdy neviděla.
Tak se dívej teď.
Zvládneš to?
O DVA MĚSÍCE POZDĚJI
Chiaro, máš tu návštěvu.
Tady jsou knihy k prostudování.
Děkuju.
Není zač.
Tady zahradničíme.
Co ještě tady děláš?
Od všeho trochu.
Nedávno jsem udělala pizzu.
- Pizzu! - Přísahám!
Takže se tu nenudíš?
Ne, hodně se toho učím.
Nakonec to tu není tak zlé.
Necítíš se někdy osaměle?
Občas.
Ale teď je to dobré.
Díky, že ses zastavil.
Ludo!
Jak se máš?
Skvěle. A co ty?
Dobře, díky!
Překlad titulků: Lela Bernatova