Äiti.
Isä.
Bingo.
Bluey.
Hannu ja Kerttu palasivat kotiin.
He elivät onnellisina elämänsä loppuun saakka.
- Olipa villiä kyytiä. - Niin oli.
Ovatko sadut totta?
- Mitä tarkoitat? - Tapahtuiko niin oikeasti?
No, ei. Niissä on totuuden siemen.
- Kuten mikä? - Ettei ole hyvä olla ahne.
Jos on rohkea ja rehellinen, asiat järjestyvät.
Niinpä.
Haluatteko kuulla sadun, joka on totta?
Haluamme.
Se kertoo ilkeästä veljestä, josta tulee hyvä.
Siinä on kirous ja jopa prinsessakin.
Vau.
- Tapahtuiko se oikeasti? - Jep.
- Tiedättekö, mistä tiedän? - No mistä?
Se tapahtui minulle.
Tämä tapahtui kauan, kauan, sitten 80-luvulla.
Tuossa olen minä 10-vuotiaana.
Olen lomalla Rad-sedän ja Stripe-sedän kanssa.
Missä kypäräsi on?
Se oli 80-lukua. Ei ollut kypäriä.
Se oli villiä aikaa.
Trampoliineissa ei ollut verkkoja.
Äiti kirjoitti nimen kaikkeen. Pyörän istuimet olivat korkealla.
Musiikki soi kasetilta ja sivuluisut olivat isoja.
Hyvä luisu, Rad!
- Et osaa luisua, Stripe. - Osaanpas.
Etpäs. Äidillä on asiaa.
Menit halpaan, likainen kana.
Hölmö!
- Kiusasit Stripeä. - Valitettavasti.
Mutta se on ilkeää.
Sanoinhan, että satu kertoo ilkeästä veljestä: Minusta.
Ei hätää. Sain oppia läksyni.
Bandit, älä kiusaa Stripeä.
Pakota minut. Stripe, pyöräsi pyörivät!
- Menit halpaan, likainen kana! - Kana!
Samikset!
Mikä samikset on?
Jos 80-luvulla kaksi henkilöä sanoi saman sanan samaan aikaan, kuten:
Kana!
toinen huusi: "Samikset!"
- Samikset! - Oli 10 sekuntia aikaa koskettaa.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi-
kuusi, seitsemän, kahdeksan...
Jos ei koskettanut 10 sekunnissa-
- hän sanoi: - Puilla paljailla!
Sitten ei voinut puhua enää koskaan.
- Mitä? - Eikö voi puhua enää ikinä?
Ei. Silloin oli kirottu.
Kirouksen saattoi murtaa vain, jos joku sanoi nimesi.
Haluatko, että sanon nimesi?
Hyvä on sitten: Banharmi.
- Eikö voi sanoa itse nimeään? - Ei, koska ei voi puhua.
Mitä tapahtuu, jos puhuu?
Ei pitäisi kertoa tätä, mutta...
- Mitä? - Tuohan on kauheaa.
Sanoinhan, että 80-luvulla oli villiä.
Kirous ei ollut hauskaa lomalla.
Haluatteko kalan jauhoilla vai korppujauhoilla?
- Jauhoilla. - Jauhoilla.
Entä sinä? Puhu ääneen.
Hän haluaa korppujauhoja.
Hän rakastaa korppujauhoja, vai mitä, Bantiskari?
Inhosin korppujauhoja.
- Kuka söi kaikki minimurot? - Hän.
Just. Sinä, tule tänne.
Mummi oli aika ilkeä.
Se oli 80-lukua. Äidit saivat olla ilkeitä.
Eikä isistäkään ollut paljon apua. Katsotaan, kuka huutaa kovempaa.
Selvä.
Lapset, olkaa hiljempaa.
Mitä haluat, Stripe, Rad, Gerald? Mikä nimesi olikaan.
Mitä hän haluaa?
Rad kirosi hänet. Hän ei voi puhua, ennen kuin hänen nimensä lausutaan.
Haluat siis, että sanon nimesi, jotta voit taas puhua.
Älä unta näe.
Tiedätkö, miksi kutsun tätä? Hyväksi aluksi.
Miten kiroan teidät kaikki vaikenemaan?
- Isä. - Näinkö?
En saisi enää koskaan puhua. Kukaan ei sanoisi nimeäni.
En sano nimeäsi.
Tämä tekee sinulle hyvää.
Olet ollut ilkeä pikkuveljellesi koko loman.
Et osaa tuota, Stripe.
- Nyt on minun vuoroni. - Eikä ole.
Hieno kasa.
Tämä on tilaisuutesi miettiä asiaa kunnolla.
Mummi oli oikeassa, ei permanentin suhteen, vaan minun.
En ollut hyvä veli Stripelle.
Ansaitsin tulla kirotuksi.
- Milloin kirous murrettiin? - Heti seuraavana aamuna.
Olin menossa suihkutilaan pesemään hampaita.
- Yksinkö? - Se oli 80-lukua.
Äiti!
Stripe oikaisi matkalla vessoille ja jäi jumiin piikkeihin.
Apua!
Sanoit siis, ettet auta häntä, ellei hän sano nimeäsi.
- Niin. - Totta. Olisin voinut tehdä niin.
Teitkö niin?
En. Autoin vain häntä.
Kiitos, Bandina.
Mitä? Autoitko häntä, eikä hän silti sanonut nimeäsi?
Sellaisia veljekset ovat.
Totta puhuen olin ylpeä hänestä.
Mutta kuka sitten mursi kirouksen?
Muistatteko, kun sanoin, että sadussa on prinsessa?
Bandit Heeler, onko tämä sinun hattusi?
Onko tuo äiti?
- On. - Mitä?
Älkää kuunnelko häntä. En se ollut minä.
Älkää kuunnelko häntä. Oli se.
No, ehkä.
Kävimme sillä asuntovaunualueella lomilla.
- Homma selvä. - Mutten muista tuota.
Tuo on kuin puukonisku sydämeeni.
- Mistä hän tiesi nimesi? - Se luki hatussani.
Vau.
Tarina on joka tapauksessa hyvä.
Mutta onko se totta vai ei? Haluan tietää.
Sinun pitää päättää se. Uskotko satuihin?
- Ole hyvä. - Kiitos.
Nähdään.
Niin. Nähdään.
Suomennos: Päivi Salo