Unu, doi, trei, patru, cinci, șase.
- Bravo, Kimjim ! Ai câștigat iar. - Da ! Iar !
- Nu, trebuie să dormi de amiază. - Da.
- Nu are unde să doarmă. - Știu eu unde.
Dacă dărâmăm peretele ăsta, camera va fi mai spațioasă.
- E deja destul de spațioasă. - Ba nu. E prea îngrămădită.
Singura chestie care trebuie să fie mai mare e televizorul.
- Ce vorbești ? E uriaș. - Ba nu e.
O diagonală de 127 cm nu mai e acceptabilă în vremurile astea.
- Abia văd ce se întâmplă acolo. - Aduc ruleta.
- Tata, ne trebuie perna asta. - Poftim ? De ce ?
- Ca să-i facem dormitor lui Kimjim. - Da, bine.
- Ne trebuie și asta. - Bine.
Și aia. Mulțumesc.
Episodul acesta se numește "Cortul".
Poftim, Kimjim, noul tău dormitor.
- Îți place ? - Da, îmi place foarte mult.
Oare să-i facem și o cameră de joacă aici ?
Da, am putea.
Și asta e povestea catedralei...
Tata, ești în drum.
Nu puteți să construiți pe lângă ? Mă uit la crichet.
- Nu. - Bine atunci.
Ne dai perna aia ? Îi putem face lui Kimjim baie din ea.
- Da ! Să facem o baie. - Bine.
Cinci metri și jumătate. E prea mică.
- Ai grijă la dulapul cu prosoape. - Pardon !
- Kimjim, asta e noua ta baie. - Mulțumesc.
- Dar acum mi-e foame. - Da, e ora cinei.
- Unde să mâncăm ? - Hai să facem o sufragerie.
Am terminat de mâncat, mami.
Kimjim, ai mâncat tot. Bravo ! Acum putem să desenăm.
Doi metri și...
Gata desenul, mami.
Ce desen frumos, Kimjim ! Bine că avem o cameră de desen.
- Îl lipesc pe frigider. - Dar nu avem. Nici bucătărie.
Dumnezeule ! Nu se poate casă fără bucătărie.
- Hai să construim una ! - Da !
Am nevoie la toaletă.
- Copii ! - Da ?
- Am nevoie la toaletă. - Păi du-te la toaletă.
- Și cum să ajung la ea ? - Foarte ușor.
Te duci în sufragerie, treci de ferma de alpace.
- Pe lângă grădina de cactuși. - Prin camera înstelată.
- Și ieși pe terenul de netball. - Am priceput.
Să nu deranjezi nimic.
Bun, să vedem.
Ziceau că trec de sufragerie. Unde e sufrageria ?
Nu ziceau ceva și de o fermă de alpace ?
Asta să fie ferma de alpace ? Nu, ăștia sunt lemurieni.
Cum Dumnezeu ajung la toaletă ?
Locul ăsta e o nebunie.
Unde mă aflu ?
Hei ! Ce faci ?
Cum ies de aici ?
- Continuă în direcția aia. - Mersi.
- Stai ! Iei și asta cu tine ? - Bine.
Am terminat și camera pinguinilor. Abia aștept să-i arăt lui Kimjim.
- Bingo ! - Da ?
- Unde ești ? - În bibliotecă.
- Unde e biblioteca ? - Lângă grajduri.
Grajduri ?
- Bună ! Îmi plac grajdurile. - Mersi. Unde e Kimjim ?
- Credeam că e cu tine. - Eu credeam că e cu tine.
Nu.
L-am pierdut pe Kimjim !
- Kimjim ! - Kimjim !
Unde ești ?
Unde o fi ferma aia de alpace ? Ce faceți ?
- Îl căutăm pe Kimjim. - Cine e Kimjim ?
- Copilul nostru. L-am pierdut. - Suntem niște părinți groaznici.
Nu pot să mă ocup și de asta. Unde e toaleta ?
- Pe acolo. - Mulțumesc.
Kimjim !
Mă refeream la toaleta adevărată.
- Kimjim ! - Kimjim !
Întoarce-te, scumpete !
Puișor, unde ești ?
- Kimjim, ești aici ? - Nu-l găsesc nicăieri.
Avem prea multe camere.
În total, 36 m. Cum să fie 36 m ?
Poftim ? Merg în cerc.
Bine ați revenit ! Jocul reîncepe imediat.
Îmi pare rău, copii, dar trebuie să mă uit. Hopa !
- Ce e zgomotul ăsta ? - Nu se poate !
Se prăbușește cortul ! Fugi !
Pe aici !
Toaleta ! Îmi pare rău, copii.
Bluey, uite !
Kimjim !
- Kimjim, ne pare rău. - Nu-i nimic.
Unu, doi, trei, patru, cinci.
Mulțumesc, iubito.
- E destul de mare televizorul. - Și camera asta. Numai uite !
Nu știu ce-a fost în capul meu.
Unu, doi, trei, patru. Gata !
- Ai câștigat iar, Kimjim ! - Ura !
- Aveți nevoie de mai mult loc ? - Nu, e suficient atât.
Traducerea: Raluca Dragomir