Mor!
Far!
Bingo!
Bluey!
Jeg er ikke fan af husarbejde.
Lad os få det klaret, og så kan vi slappe af.
- Hyp. - Husarbejde!
- Lad os komme væk herfra. - Frys.
Vi skal herind om lidt, så I skal rydde hulen væk.
Men vi leger.
I kan lege, når I har ryddet op.
Okay, mor.
Av!
Er du færdig for i dag?
- Se lige. - Hvad er det?
De unger går aldrig normalt.
- Hvad? - Se.
- Ser du? - Jeg kan se, hvad du mener.
- Se, nu gør de det igen. - Kom så, arbejdet kalder.
Jeg foretager mig intet, før en af ungerne går forbi -
uden at ligne et fjols.
- Bandit. - Se den der, de unger er vilde.
Jeg ved, hvor de har det fra.
Denne episode af "Bluey" hedder Husarbejde.
- Mener du det virkelig? - Jeg er vist nødt til det.
Forklar mig i det mindste reglerne. Hvad skal der til, før du fortsætter?
Du ved, en fod foran den anden.
- Det er ikke for meget forlangt. - Okay.
Se, det ser godt ud. Kom nu.
Se armene, de følger hendes ben.
Seriøst?
De skal svinge den anden vej, i modsat retning af benene.
- Nå ja. Det er tosset. - Det er jo det, jeg siger.
Lagner. Åh, lagner!
Det er ikke engang tæt på hendes normale gang.
Vent, der var den.
- Fødder og arme er okay. Fint. - Baglæns.
- Der har vi det. - Den er svær.
Jeg kan endda nøjes med samme tossede gang hele vejen.
Men se! En, to, tre forskellige gangarter på tre meter.
- Hvorfor gør de det? - Fordi de er tossede.
Ro, ro, ro din båd Tag din åre fat
- Hun går ikke engang. - Jeg kan vist lige så godt lave te.
- Elefant? - Hop.
- Kænguru? - Hvad er jeg gået glip af?
Høne. Vi arbejder os gennem dyreriget.
- Det er en emu. - Eller en struds? Eller en stor and?
Og det er en slags ...
- Æsel. - Nogle af dem ser ret svære ud.
Ja, ikke? Kører de aldrig træt?
- Vi har en vinder. - Milde Moses, imponerende.
Hvordan er det overhovedet muligt? Man skal gå som en and.
- Men så pege dem indad. - Mens man snurrer rundt.
Ja, mens man snurrer rundt.
Av! Min lyske!
- Er det sjovt? - Ja, lidt.
- Kom nu, prøv selv. - Okay.
- Fødderne ud. - Ja, men ind på hvert andet trin.
Ja, sådan her. Og så snurrer man rundt.
- Se selv. Det er ikke let. - Jeg kan godt.
Sådan, skat. Flot.
- Hvad med mine fødder? - De er gode, skat.
Okay, nu prøver jeg. Og rundt! Jeg er svimmel.
Jeg tror, at jeg har den.
Du skal sige "beeyoop", mens du gør det.
- Du snurrer ikke. Du skal snurre. - Nå ja.
Se, Bluey.
Hvad laver de?
Det ved jeg ikke, men det ligner ikke husarbejde.
- Hvad sker der? - Hej unger.
- Skulle I ikke rydde tæpperne op? - Vi er færdige.
- Skulle I ikke lave husarbejde? - Vi er ikke begyndt.
- Hvorfor? - Vi prøver at gå som jer.
- Hvorfor? - Det ved vi ikke.
- Nemlig. - Okay.
Kan I vise os jeres beeyoop-gang?
Ja.
Start med fødderne udad, og så indad,
ud, ind, ud, ind.
- Ud, ind, ud, ind ... - Stik rumpen lidt mere ud.
- Ud, ind ... - Sådan.
- Far, husk andefødderne. - Nå ja.
Og så skal I sige "beeyoop".
Du gør det, mor. Også dig, far.
Jeg gør det.
- I har den. - Kør, far.
Huset er stadig et stort rod. Vi har slet ikke støvsuget.
Men vi har lært beeyoop-gangen.
- Det er fint for mig. - Også mig.
Vi har klaret vores pligter, så vi går ud og leger.
- Gør det, piger. Godt klaret. - Farvel.
- Se, Bandit. - Hvad?
Er det okay?
Armene svinger, den ene fod er foran den anden.
- Er den der? - Ja, det tror jeg.
- Sådan! - Hurra!
Voksne er tossede.
- Du ved, hvad det betyder. - Ja, tilbage til arbejdet.
- Jep. - Lad os få det klaret.
Og så kan vi slappe af.
Tekster: Lis Correa Rasmussen