Mami!
Tati!
Bingo!
Bluey!
Frate, nu-mi plac deloc treburile casnice.
Să terminăm și apoi ne putem relaxa.
- Dii! - Treburi casnice!
- Să plecăm de aici! - Stop!
Urmează să facem curat. Faceți ordine în fortul din pături.
Dar ne jucăm!
Vă jucați după ce faceți ordine.
Bine, mami.
Au!
Ai terminat pe ziua de azi ?
- Uită-te! - Ce este?
Copiii ăștia nu merg niciodată normal.
- Ce? - Uită-te!
- Vezi? - Înțeleg ce vrei să spui.
- Uite! Iar fac așa. - Haide, avem treabă.
Nu, nu fac nimic până una dintre fete nu trece pe aici
fără să pară dusă cu pluta.
- Bandit! - Uită-te la ea! Fetele sunt nebune!
Știu pe cine moștenesc.
TREBURI CASNICE
- Chiar faci asta. - Cred că trebuie.
Bine, măcar zi regulile. Ce te poate face să te întorci la treabă?
Să meargă cu un picior în fața celuilalt.
- Nu cred că cer prea mult. - Bine.
Vezi? Merge cum trebuie. Haide!
Uită-te la brațele ei!
- Se mișcă odată cu picioarele. - Serios?
Da, ar trebui să se miște în sens opus față de picioare.
- Da! Ce aiurea! - Asta spun și eu.
Cearceafuri!
Nici nu se apropie de mersul ei normal.
Stai așa! Iată!
- Picioarele și brațele se mișcă bine. - Cu spatele!
- Poftim! - E greu.
Mă voi mulțumi cu același mers anapoda dintr-o parte-n alta.
Uite! Unul, două, trei feluri mers în trei metri.
- De ce merg așa? - Fiindcă sunt nebune.
Lin vâslește, barcă vâslește Lin spre mare în jos
Nici măcar nu este mers.
Mă duc să fac un ceai. Vom sta aici un timp.
- Elefant? - Hop! Hop! Hop!
- Cangur? - Ce am pierdut?
Găină. Descuperim lumea animalelor.
- Ăla este un emu. - Da. Sau un struț? Sau o rață mare?
Iar acela este un fel de...
- Măgar! - Unele mersuri par greu de executat.
Știu. Nu obosesc?
- Avem o câștigătoare! - Mamă! E impresionant!
Cum se face asta? Ții picioarele crăcănate, ca o rață.
- Și apoi, le strângi invers. - În timp ce te rotești.
Da, în timp ce te rotești.
Mi-am întins un mușchi!
- E amuzant, nu-i așa? - Un pic.
- Încearcă și tu! - Bine. Degetele spre exterior.
Rotești spre interior când pășești.
Vezi? Apoi te învârți.
- Vezi? Nu e ușor! - Pot s-o fac.
Ai reușit, iubito. E bine.
- Cum arată picioarele? - Da, e bine așa.
Începem. Rotire! Am amețit.
Stai așa. Cred că e gata.
Trebuie să zici „bi-iup, bi-iup” în timp ce faci asta.
Nu te rotești. Trebuie să te rotești.
Da.
Bluey, uită-te!
Ce fac?
Nu știu. Dar nu pare să facă treburi casnice.
- Ce se întâmplă? - Bună, copii!
- N-ar trebui să strângeți păturile? - Am terminat.
- N-ar trebui să faceți treabă? - N-am început.
- De ce? - Încercăm să mergem ca voi.
De ce ?
Nu știm.
- Da. - Bine.
Ne arătați cum faceți mersul „bi-iup, bi-iup”?
Da.
Începeți cu picioarele în afară și apoi le trageți înăuntru.
Afară, înăuntru, afară, înăuntru.
Afară, înăuntru. Trageți fundul un pic mai în afară.
Ați reușit.
- Tati, ține picioarele ca rața! - Da, am uitat.
Și trebuie să spuneți „bi-iup”.
Da, mami, ai reușit! Și tu, tati!
Am reușit!
- Ați reușit! - Hai, tati!
Casa e un dezastru. N-am dat deloc cu aspiratorul.
Dar amândoi am învățat mersul „bi-iup”.
- Cred că îmi convine. - Și mie.
Noi ne-am terminat treburile, așa că mergem să ne jucăm.
- Duceți-vă, fetelor. Bravo! - Pa!
- Bandit, Bandit, uită-te! - Ce e?
Merg bine, normal ?
Brațele se mișcă bine, un picior în fața celuilat.
- E bine? - Da, e bine.
- Da! - Da! Ura!
Adulții sunt țăcăniți.
- Știi ce înseamnă asta. - Știu. Înapoi la treburi casnice.
Da.
Hai să terminăm.
Apoi ne putem relaxa.
Traducerea: Adelina Ileana Ignat