Bluey, tyg med lukket mund.
- Undskyld. Jeg glemmer det altid. - Det er okay.
- Bluey! - Undskyld.
Vil du ikke lytte til mig, lytter du måske til ...
- Enhesten! - Hvad så, tyksakker?
Ja, Enhest. Bluey tygger med åben mund.
Og? Jeg tygger med åben mund hele tiden.
Se.
Spiste du lige en flåt fra dit eget hår?
- Jep! - Bvadr!
Ved I hvad, børn? Lyt ikke til Enhesten.
Hvad? Hvorfor ikke?
Fordi du er en gris.
Børster ikke tænder, spiser ikke grøntsager -
og du går ikke i brusebad.
- Gris. - Det er derfor, vi kan lide ham.
Han er ligeglad med det.
Jeg er tilfreds med den, jeg er. Hvorfor ændre sig?
Godmorgen, blåbjørne.
- Hvem er det? - Det er vores mor.
- Jeg vil giftes med jeres mor. - Hvad?
- Stop. Hun er allerede gift. - Hvad rager det mig?
Det gør det, hvis du vidste, hvem hun er gift med.
Han er en meget beleven fyr.
Ikke så beleven som mig. Se.
Hej, skat! Hvornår skal vi giftes?
Jeg er beleven.
- Aldrig, ville jeg sige. - Hallo, tjek mig først.
- Er det chilisauce? - Det er sød chilisauce.
- Vil du have noget? - Fristende, men nej.
Du ligner en, der aldrig børster tænder -
kæmmer hår eller bruser.
Du gjorde et godt forsøg. Nu må du hellere komme af.
Nej. Stop ikke.
Jeg går ingen steder, før jeres mor og jeg er sammen.
- Ja! - Pokkers.
Hvad sagde hun? Tænder, kæmning og brus-åer?
- Bruser. - Ja. Vis mig, hvordan man gør.
- Okay. Kom med os. - Okay!
Sagen er, jeg gør det her mod mig selv.
Jeg ved ikke, hvad der står. Jeg kan ikke læse.
Det er tandpasta.
- Skal jeg spise den? - Nej. Den gør dine tænder rene.
Hvad er den her knap til? Dræb den. Dræb den.
Det er iskoldt! Åh gud!
Så er det nok. Du får hornet.
Måske er det ikke lige dig at forbedre dig.
Hør, Enhest, ingen ønsker at spise broccoli.
- Undtagen mig. - Man skal bare.
Men hvorfor skal jeg det?
Fordi du vil giftes med mor, og hun elsker broccolispisere.
Okay. Lad os gøre det.
- Klar? Gå hen og tal med mor. - Okay. Først en flåt.
Nej. Du kan ikke spise en flåt foran mor.
- Er det forstået? - Okay. Forstået.
- Forstået, far? - Hvad har det med mig at gøre?
Ja. Hvad har det med ham at gøre?
Hej. Undskyld, sø... Jeg mener, skat.
- Jeg ville ikke skræmme dig. - Det er okay.
Jeg er lige kommet ud af bruseren og har børstet tænder.
Jeg tænkte på, om du vil dele lidt brocconi med mig?
- Broccoli! - Jeg mener broccoli.
Jeg må sige, du har gjort dig fint i stand -
og jeg elsker din lille butterfly. Okay, jeg deler ... Du godeste!
Vent. Nej. Kom tilbage.
Det kunne godt være gået lidt bedre.
- Far! - Hvad?
- Undskyld, jeg kunne ikke lade være. - Det er ikke din skyld, Enhest.
- Nej, det er hans. - Min?
Hans? Jeg forstår det ikke. Det var mig, der spiste flåten.
- Enhest, du er en marionetdukke. - Han styrer dig.
Den var god.
- Ja. - Far.
Du er en dukke. Lad mig vise dig det. Sig noget på samme tid som ham.
- Okay. Vi siger "bælgøje". Klar? - Klar.
- Bælgøje. - Bælgøje.
- Se? Far sagde det efter dig. - Han var bare forsinket. Prøv igen.
- Bælgøje. - Bælgøje.
Han laver bare sjov. Det er derfor, jeg kan lide ham.
- Far, fortæl ham sandheden. - Okay.
Du er en marionetdukke, og jeg styrer dig. Beklager.
Nu gør han det igen.
Det er sandt. Har du kigget på dine ben?
Kigget på mine ben? De er jo bare normale.
Mit liv er en løgn.
Ja. Og en ting til.
- Hej. - Det her kan jo blive pinligt.
- Hvad laver I? - Det, han gerne vil.
En har vist ondt af sig selv.
En? Du er én. Jeg er ingen.
- Er I klar? Kom så. - Hej.
- Hvad sker der? Det føles underligt. - Wow, det er fantastisk.
Ved du, hvad det gode er ved at være ingen?
Du er alle.
Wow.
- Puh, sikke en skør dag. - Ja.
Jeg har tænkt over det. Hvordan ved du, du ikke er en dukke?
- Vær ikke latterlig. Godnat. - Godnat.
Wow, det var en sær drøm.
Tekster: Sysse Dahl Christensen