Bluey, tugga med stängd mun.
- Förlåt, pappa. Jag bara glömmer det. - Ingen fara.
- Bluey! - Förlåt.
Om du inte tänker lyssna på mig, så kanske du lyssnar på...
- Enhästingen! - Hur är läget, tjockisar?
Ja, Enhästingen, Bluey tuggar med öppen mun.
Och? Jag tuggar med öppen mun hela tiden.
Titta.
Åt du precis en fästing från din egen man?
- Japp! - Blä!
Vet ni vad, ungar? Lyssna inte på Enhästingen.
Va? Varför inte?
För att du är en lortgris.
Du borstar inte tänderna, äter inte grönsaker-
och du duschar inte.
- Lortgris. - Det är ju därför vi gillar honom.
Han struntar i att han är det.
Jag är nöjd med den jag är. Varför ska jag ändra mig?
God morgon, blåbjörnar.
- Vem är det där? - Det är vår mamma.
- Jag tänker gifta mig med er mamma. - Va?
- Sluta. Hon är redan gift. - Varför skulle jag bry mig?
Det skulle du om du visste vem hon är gift med.
Han är en väldigt säker kille.
Inte lika säker som jag. Kolla.
Hej, sötnos! När ska vi gifta oss?
Hmm, säker.
- Aldrig, skulle jag säga. - Hallå, kolla mig först.
- Är det där chilisås? - Det är söt chilisås.
- Vill du ha lite? - Frestande, men nej.
Du ser ut att aldrig ha borstat tänderna-
borstat håret eller duschat i hela ditt liv.
Du gjorde ett bra försök. Nu är det bäst att du går av.
Nej. Sluta inte.
Jag går ingenstans förrän er mamma och jag är ihop.
- Hurra! - Tusan.
Vad var det hon sa? Tänder, kamning, och duschash?
- Duscha. - Ja, ja. Visa hur man gör.
- Okej. Följ med oss. - Okej!
Grejen är att jag gör det här mot mig själv.
Jag vet inte vad det står. Jag kan inte läsa.
Det här är tandkräm.
- Ska jag äta det? - Nej. Den gör ens tänder rena.
Vad är den här knappen till för? Döda den. Döda den.
Det är ju iskallt! Åh, gud!
Nu räcker det. Du får hornet.
Självförbättring kanske inte är din grej.
Hör på, Enhästing, ingen vill äta broccoli.
- Utom jag. - Man bara måste.
Men varför måste jag?
För att du vill gifta dig med mamma och hon älskar broccoliätare.
Okej. Nu kör vi.
- Redo? Gå och prata med mamma. - Okej. En fästing först.
Nej, nej. Du kan inte äta en fästing inför mamma.
- Är det uppfattat? - Okej. Uppfattat.
- Uppfattat, pappa? - Vad har det med mig att göra?
Ja. Vad har det med honom att göra?
Hej! Åh, förlåt, sö... Jag menar, vännen.
- Jag menade inte att skrämma dig. - Ingen fara.
Jag klev precis ur duschen och borstade tänderna.
Jag undrade om du vill dela lite brocconi med mig?
- Broccoli. - Jag menar broccoli.
Jag måste faktiskt säga att du har snyggat till dig-
och jag älskar din lilla fluga. Okej, ja, jag delar... Kära nån!
Vänta. Nej. Kom tillbaka.
Det där kunde ju ha gått lite bättre.
- Pappa! - Vad?
- Förlåt, jag kunde inte låta bli. - Det är inte ditt fel, Enhästingen.
- Nej, det är hans. - Mitt?
Hans? Jag förstår inte. Det var ju jag som åt fästingen.
- Enhästingen, du är en docka. - Han styr dig.
Den var bra.
- Ja. - Pappa.
Du är en docka. Jag ska visa dig. Säg nåt exakt samtidigt som han.
- Okej. Vi säger "glosöga". Redo? - Redo.
- Glosöga. - Glosöga.
- Ser du? Pappa sa det efter dig. - Han var bara sen. Försök igen.
- Glosöga. - Glosöga.
Han larvar sig bara. Det är därför jag gillar honom.
- Pappa, berätta sanningen för honom. - Okej.
Hör på, du är en docka och jag styr dig verkligen. Beklagar.
Nu är han igång igen.
Det är sant. Har du tittat på dina ben?
Vad då, tittat på mina ben? De är ju bara normala.
Mitt liv är en lögn.
Ja. Och en sak till.
- Hej. - Det här kan ju bli pinsamt.
- Vad gör ni? - Det han vill göra.
Nån tycker visst synd om sig själv.
Nån? Du är en nån. Jag är en ingen.
- Är ni beredda? Kör. - Hallå.
- Vad händer? Det känns skumt. - Wow, det är fantastiskt.
Vet du vad som är bra med att vara ingen?
Du är alla.
Wow!
- Puh, vilken sjuk dag. - Visst.
Jag har funderat. Hur kan du veta att du inte är en docka?
- Var inte löjlig. God natt. - God natt.
Wow, det var en skum dröm.
Text: Elisabet Berg