Äiti.
Isä.
Bingo.
Bluey.
Sampoota. Taas sampoota.
Hoitoainetta. Huuhtelu. Taas huuhtelu.
Leveä harja. Ohut harja. Ja kuivaus.
- Onko pian valmista, äiti? - Melkein.
Turkkini laitto kestää kauan.
Niin, mutta se on tärkeää. Olemme chow-chowta.
Meidät tunnetaan pitkästä ja kauniista turkistamme.
Joskus tosin toivon, ettemme olisi. Valmista tuli.
- Onko se yhtä kaunis kuin sinun? - Vielä kauniimpi.
Menehän nyt, kulta. Mene leikkimään.
- Tähänkö? - Juuri siihen.
- Miltä näyttää? - Siinä on hyvä paikka.
Multaa!
Äiti, saanko mennä leikkimään Blueyn kanssa?
Totta kai, kulta.
Kunhan et likaannu.
Tämän jakson nimi on: "Lika."
Otan multasuihkun! On hoitoaineen aika!
Suihkussa mullan kanssa oon. Multamaha.
- Judo, katso! Multaa! - Saanko minäkin leikkiä?
Saat. Katso tätä.
Multaa!
- Mikä hätänä? - En saa likaantua.
Sitten mullassa voi olla vaikea leikkiä.
- Tämä multa on hyvin likaista. - Mikset saa liata itseäsi?
Olen chow-chow. Meidät tunnetaan pitkästä ja kauniista turkista.
- Totta. Sinulla on ihana turkki. - Haluan koskettaa sitä.
- Anteeksi. - Minusta meilläkin on kaunis turkki.
Ei. Karjakoirilla ei ole kaunis turkki.
Voiko mullassa leikkiä likaamatta itseään?
En oikein tiedä.
Nyt keksin sen.
Varovasti. Odota.
- Oletko valmis? - Olen.
- Likaannuinko minä? - Et.
Hurraa!
- Otetaanko uusiksi? - Judo, sinua on rankkaa vetää ylös.
Hyvä on.
- Näytetään Judolle multaus. - Näytetään.
Multaus!
Haluatko kokeilla?
En tiedä, pystynkö tuohon likaamatta itseäni.
- En minäkään. - Etkö oikeasti voi liata itseäsi?
Käyn kysymässä äidiltä.
- Eikä. Mene sinne. - Äiti?
- Niin, kulta. - Miksen saa liata itseäni?
Meillä on niin pitkä turkki, että sen puhdistaminen kestää kauan.
On helpompaa olla likaamatta sitä.
Niin. Tuossa on järkeä.
Judo, keksimme, miten voit leikkiä multausta.
Niinkö?
Judo! Judo!
Multaus!
- Se pitäisi tehdä nopeammin. - Näissä tamineissa on vaikea juosta.
- Ainakaan et likaantunut. - Puku tosiaan toimii.
- Kuka haluaa mutaa? - Jee, mutaa!
Tule mutaan, Judo!
En tiedä, estääkö tämä minua mutaantumasta.
- Luultavasti ei. - Taidan lähteä kotiin.
- Hyvänen aika. - Huomenta, Wendy. Saimme multaa.
Näen sen.
Wendy, saako Judokin leikkiä mullassa?
En oikein tiedä.
- Jooko? - Lapset, älkää inttäkö.
Käyhän se. Judo voi leikkiä.
Mitä? Oikeastiko? Sanoit, etten saa liata itseäni.
Niin sanoin, mutta pidä hauskaa.
- Voiko Judo siis leikkiä mudassa? - Se riippuu Judosta.
Judo?
Palaan pian.
Mikset halua leikkiä mullassa tyttöjen kanssa?
En vain halua.
Älähän nyt. On tärkeää leikkiä ja pitää hauskaa.
Entä pitkä ja kaunis turkkini? Sen puhdistaminen kestää kauan.
Aivan. Taisin sanoa niin.
Voihan kissan viikset. Palaan pian, kulta.
- Äiti, mitä sinä teet? - Leikkaan turkin lyhyeksi.
Likainen. Puhdas. Likainen. Puhdas.
Hei, katsokaa. Wendy on seonnut.
Ja valmista tuli.
- Mitäs pidät? - Se on ihana.
- Tuntuupa kevyeltä. - Leikkaatko minun turkkini?
- Oletko varma? - Olen.
Tehdään se.
Lapset, on aika lähteä. Multa pitää levittää nurmikolle.
- Hyvä on, isä. - Multaus!
Kalju-Judo!
- Jee! - Jee!
Teen sen myöhemmin.
Täältä tullaan!
Huomenta taas, Bandit.
Huomenta taas, Wendy. Pidän uudesta tyylistäsi.
- Kiitos. - Mistä moinen?
- No, tiedäthän. - Äiti, katso tätä! Jihuu!
Oli muutoksen aika.
Suomennos: Päivi Salo