Vad kan vi leka hemma hos dig, Bluey?
Jag vet inte.
Åh, titta. Doreen har loppis.
- Tantpermobil! - Tantpermobil!
Det här avsnittet av Bluey heter "Tantpermobil".
- Har du loppis, Doreen? - Ja, vännen.
Jag försöker få ihop lite pengar för en semester vid Stora Barriärrevet.
Att nån köper Lens gamla permobil kan ju hjälpa.
Absolut.
- Vad kostar den här? - Säg ett pris du.
Okej. Låt oss bestämma vilka sorters farmor vi ska vara.
Jag ska vara hör-ingenting-farmor.
Jag ska vara snäll-farmor.
Vilken sort kan jag vara?
Jag vet inte om det finns några andra sorters farmor.
Det är inte rättvist! Jag visste att jag inte skulle få vara en farmor!
Nu vet jag. Du kan vara en vresig farmor.
Just det.
Och lek att du vill sälja din tantpermobil till oss.
- Nu går vi, Bingo. - Va?
- Hur mycket vill du ha för den här? - Ja, vad tycker du?
- Två dollar? - Okej. Det blir bra. Tack.
Doreen, vasen är värd mycket mer än så.
Jag vill inte tjafsa.
Doreen, får vi leka med din tantpermobil?
Javisst. Jag har tagit ur batteriet så den rör sig inte.
Jo, det gör den.
- Plutten ska dra den. - Hallå!
- Ja! - Är jag Plutten?
- Fortare. - Ja, farmor.
- Du kör över för många skarvar. - Det är en trottoar.
- Säg inte emot mig, grabben. - Du är verkligen en vresig farmor.
- Stanna! Jag sa stanna! - Okej, farmor.
Hej Gladys.
Jag ska sälja min tantpermobil. Tänker du köpa den?
- Ja... - Bestäm dig!
Farmor.
- Hur mycket kostar den? - Plutten, vad står det här?
300 dollarspänn. Doreen, du kan få mer än så.
- Vi säger 900. - 900 dollarspänn.
- Hur mycket pengar har du, Rita? - Va?
- Skynda på! Jag har ont i höfterna! - Jag ska räkna mina slantar.
En, två...
- Åh, den var fin. - Skynda på!
Åh, mina slantar.
Det tar för lång tid.
- Plutten, kör hem mig. - Ja, farmor.
Och se upp med skarvarna!
Förlåt, farmor.
Bluey, vresiga farmor är lite för vresig.
Finns det inte nån annan sorts farmor?
Kanske, men jag vet inte vilken. Vet du?
Nej. Jag fortsätter som vresiga farmor.
- Toppen. - Akta dig, unge man!
- Hmm, vad sägs om fem dollar? - Vad sägs om två?
Okej. Två dollar.
Om du vill åka på semester till Stora Barriärrevet måste du tuffa till dig.
Åh, jag vet.
Dina bordsben blockerar trottoaren. Jag kunde ha brutit benet.
- Åh, jag är hemskt ledsen. - Jag borde ringa kommunen.
- Det fixar jag, Doreen. - Dämpa dig.
- Ursäkta? - Jag betalar inte för det här.
- Det gör inget. - Jag tycker att ni ska köpa lite.
Jag tycker att ni ska sköta ert.
Det var verkligen en vresig gammal gumma.
- Vi är tillbaka, farmor. - Det var på tiden.
Gör en kopp te åt mig, plutten.
- Hallå. Kliv av den där. - Nej, den är min!
- Jag tänker köpa den. - Okej. Ge mig 900 dollar.
- Va? Det står 300 på skylten. - Niohundra dollar!
- Jag tänker inte betala 900 dollar! - Bra. Då behåller jag den.
- Jaså, är det på det viset? - Hör på.
- Ni ska nog prata med damen... - Ta inte i mig.
- Vad håller du på med? - Var är mitt te?
Jag tror att den här förtjusande damen vill köpa din permobil.
- 100 dollar. - Det låter väl bra.
Doreen, du måste ta mer betalt.
- Du borde äta mindre. - Va? Du sa ju att jag ser bra ut.
- Det gör du, älskling. Glöm henne. - Där har vi bullriga grannen igen.
- Nej, hör på nu... - 100 dollar. Det är mitt sista bud.
Åh, Doreen, nej.
- Såja. Du, hoppa av. - Nej!
- Va? - Jag sa ju att den kostar 900 dollar.
Mycket av det här är vatten.
- Muffin, vi kan väl låta... - Släpp!
Lägg dig inte i, fähund.
- Tvåhundra, sista budet. - Tiohundra!
- Va? Du fantiserar. Femhundra. - Elva!
- Skandalöst! - Köp den inte om du inte vill ha den!
- Jag betalar inte 1 100 dollar! - Varför inte?
För den är ful, som hennes hatt.
- Hallå. - Vänta, vännen.
Vi kollar hur det går.
Och en sak till, jag gillar inte färgen.
- Måla den, då! - Det kan du göra.
Det kan du göra.
- Nej, du. - Ja, det guppar.
- Nej, du! - Okej. 1 100.
- 1 200. - Va?
- Och 18 karameller. - Din fräcka lilla... Okej.
- 1 200 dollar. - Åh, kära nån.
- Hur mycket kostar karamellerna? - Två dollar.
Hej då!
Hurra!
Nu kommer du iväg på din semester.
- Ja. - Jag ska göra några armhävningar.
De här karamellerna är äckliga.
Muffin, titta på sakerna. Du får välja precis vad du vill.
- Får jag? - Ja. Du är en på miljonen.
- Får jag ta den här? - Är du säker? Bara en diskhandduk?
Åh, mina slantar.
- Titta, Rita. Det är en superfarmor! - Ska jag hjälpa dig med slantarna?
Va?
Bandit, jag har en sån där träningsgrej om du vill ha.
- Ja. Hur mycket ska du ha för den? - Jag vet inte. Vad tycker du?
- Tjugo dollar? - Hmm, femtio.
Doreen.
Så ska det låta.
Text: Elisabet Berg