Mama !
Tata !
Bingo !
Blue !
Să-i facem lui tati felicitări de Ziua Tatălui.
- Eu fac cu inimă roșie și curcubeu. - Grozav !
Ce se petrece aici ?
Pleacă de aici !
Și câte fac pentru familia asta !
- Tu ce faci, Blue ? - Un desen perfect cu mine și tata.
- Un desen perfect ? - Da.
- Ce înseamnă "perfect" ? - Știu eu !
Înseamnă foarte, foarte, foarte, foarte, foarte, foarte,
foarte, foarte bun.
Cam așa.
Acest episod din Bluey e numit "Perfect".
O să iasă perfect. Tati o să-l lipească pe frigider.
Să știi că e greu să iasă perfect.
Nu-i nimic. N-am tăiat drept. O iau de la capăt.
Trebuie să iasă perfect.
Cum să ne desenez ?
Poate stând cu mâinile întinse, ca în desenul ăsta.
- Nu, trebuie să iasă mai bun. - Dar ăsta e adorabil.
- Dar nu e pe frigider. - Asta așa e.
Ce-ți place cel mai mult din ce face tati ?
Știu. Îmi place când zice: "A sosit tati !"
Chiar.
A sosit tati !
Ciuliți urechile la mine !
Când intru în cameră, toată lumea trebuie să aplaude și să strige:
"A venit tata ! Super ! E cel mai tare !"
- S-a înțeles ? - S-a înțeles.
Să mai încercăm o dată.
A sosit tati !
Dați-vă silința !
Arată extraordinar, Blue !
- Nu pot să desenez perfect gâdilatul. - Pare că te azvârle.
- Pot să desenez asta. - Poți să desenezi și un bilet.
"Și-a construit casa din paie." Cam neinspirat, porcușorule !
- Biletul, te rog ! - Da. Poftim !
- Biletul, te rog ! - Da, sigur.
Unde l-am pus ? E pe aici pe undeva.
- Biletul, te rog ! - Poftim !
Să te miști mai repede ! Biletul, te rog !
N-am.
N-are bilet.
Frumos, Blue. O să-i placă lui tati.
Tati se joacă mereu prea dur.
- Nu-mi ies perfect canapelele mari. - Arată super.
Nu seamănă cu canapeaua noastră. Pare fotoliu mai degrabă.
Desenează-l pe tati jucându-se de-a statul pe fotoliu.
Chiar !
Mă dor picioarele de câtă grijă am avut de copii.
O să-mi prindă bine să mă așez pe un fotoliu comod.
Ia uite, îmi pot alege orice fotoliu.
Unde să mă așez ? Aici !
- Tati, dă-te de pe mine ! - Ce bine !
Am făcut bine că m-am așezat aici.
- Ce relaxat mă simt ! - Dă-te !
- Ai desenat bine fotoliul. Merge. - Dar tu nu te vezi în desen.
Ar trebui să apărem și eu, și tati.
Nu-i nimic, Blue. Nu e musai să iasă perfect.
Lui tati o să-i placă orice desenați.
- Dacă i-aș da asta, i-ar plăcea ? - Da.
- Dar asta ? - Da, i-ar plăcea.
- Serios ? - Dar asta ?
Bine, bine. Într-adevăr, i-ar plăcea mai mult dacă ați desena cu atenție.
- Și să iasă perfect ? - Nu perfect. Cât puteți voi de bine.
Ce desen ai putea face în care să vă vedem pe amândoi ?
- Fără canapele sau gâdilat. - Dar cu azvârlit.
Bumerangul !
Bumerangul ?
S-a întâmplat repede. Și chiar am rămas cu ei.
Serios ?
M-am săturat de bumerangul ăsta. Vrei un bumerang ?
Nu, am destule.
- Și eu ce să fac cu el ? - Poți să-l arunci.
Bine zis ! Asta o să fac.
Așa scap de el.
- Gata, am scăpat de bumerang. - Fiindcă l-ai aruncat.
Ar trebui totuși să-l prind. Dar îmi plac dinții mei.
Știu și eu... Dacă vreau să mușc pe cineva într-o zi ?
O petardă !
Așa arată Bumerangul.
- Acum ce mai este ? - Nu știu.
- Tot nu mi se pare perfect. - Pentru ce anume ?
Ai să-mi zici ceva, Blue ?
- Mami, ți-am făcut un desen. - Ia te uită !
- Îți place ? - Da, e perfect.
Îl pun pe frigider !
Nu prea mai am loc.
Deocamdată o să-l pun deasupra desenului lui Blue.
Bună, Blue !
Îmi pare rău ! Nu sunt perfectă.
Nu-i nimic.
- E greu să fii părinte. - Și să desenezi.
Da. Și să desenezi e greu.
De câte ori te-ai lovit la genunchi sau te-ai zgâriat
jucându-te cu tati ?
N-ai bilet !
- Ești teafăr ? - Da. M-am lovit puțin la genunchi.
M-am săturat de bumerangul ăsta !
De multe ori.
Și care e primul lucru pe care îl spune ?
Să nu-i spui mamei !
Cum ?
A sosit tati !
Revin mai târziu.
Ce mai spune de fiecare dată ?
Ce bine că ești puternică, Blue !
Ce bine că ești puternică !
Așa este. E greu să desenezi, dar...
- Ce bine că sunt puternică ? - Da.
Am terminat !
La mulți ani, tati !
Mulțumesc, copii ! Ce desene frumoase !
Sunt excelente ! Locul lor e pe frigider.
Dispari, factură de curent !
Așa ! E perfect.
Traducerea: Alina Petrescu