Jeg skal fortelle om da vi prøvde å slå ut Rusty.
Noen hadde bursdag. Jeg husker ikke hvem.
Og vi spilte cricket.
Ut med deg, Bingo. Bra jobbet.
- Hvem sin tur er det til å slå? - Min.
Ok, alle sammen, gå nærmere. Gå nærmere.
Veldig morsomt.
Gi meg ballen, Bluey.
- Seks og ut. - Jøss.
- Hvem har ikke slått ennå? - Rusty har ikke det.
Rusty, din tur til å slå.
- Pappa, kan vi leke sisten i stedet? - Hva? Cricket er morsommere.
Men cricket handler bare om å slå en ball rundt på gresset.
Cricket handler om mer enn det.
Hør her. La oss slå ut Rusty, så kan vi leke sisten.
- Du får aldri ut Rusty. - Jeg tror jeg klarer det.
- Ja, Rusty! - Fire poeng.
Ser du?
Denne episoden av Bluey heter "Cricket".
- Klarer du en skruball, Rusty? - Det går bra, Mr. Heeler.
Vi visste ikke at Rusty elsket cricket.
Han spilte hele dagen med søsknene sine.
- Kan du ta en for meg? - Ikke ennå. Jeg er snart på 50.
Når de ikke var der, spilte han alene.
- Bra treff! - Kult.
- Sånn skal det gjøres, Snickers. - Gutten er god.
Han liker square cut. Stripe, du og jeg drar til Galion Pointe.
Send en til midtfeltet. Lokk han inn i buret.
Det var en god plan, men vi visste ikke om Rustys kjøkken.
- Løp! - Kom tilbake!
Det var en god motivasjon til å jobbe på square cut.
Jeg hadde ikke kjangs.
Ja, Rusty!
Det var på tide å variere angrepet.
Gi meg den. Jeg har fått nok av paiene dine.
- Er det greit med en skruball, Rusty? - Det går bra, Mr. Heeler.
Stripe, legg den i sprekken der.
Ja. Godt tenkt.
Stripe kunne ikke kaste en skruball,-
men traff han sprekken, hadde ikke Rusty en sjanse.
Men vi visste ikke at når Rustys far var borte,-
fikk han skyss hjem av sin venn Jack,-
og dette var hagen hans.
- Jeg traff. - Urettferdig.
Rusty spilte ofte hos Jack det året.
Han ble god til å spille på ujevnt underlag.
Ja!
Han klarte Stripes kast lett som bare det.
Hva?
Hvordan kunne han treffe den?
Alle slagmenn har et svakt punkt...
Sånn, ja. På tide med et raskt kast.
...og Rustys var raske.
Ok. Rusty, fem igjen.
Noen ganger lekte Rusty med storebrorens venner.
En av dem var Tiny.
- Han kunne kaste kjempefort. - Jeg tok den!
- Men var ikke modig nok til å slå. - Hvem sin tur til å slå?
Før en dag...
Min?
...da han var det.
Du kan slå hvis du vil, men ingen må være forsiktige, forstått?
De spilte ikke med tennisballer heller.
De brukte en ekte cricketball...
...og de er harde.
Vent til du blir litt eldre.
Rusty ville ikke gi opp, men han var veldig redd for Tiny.
En dag kom det et brev.
Mamma, du har fått brev fra pappa.
"Og Digger, du syntes jula i nord var varm. Du skulle sett dette."
"Det koker."
"Vi ses snart. Savner dere veldig. Pappa."
- Rusty, pappa har skrevet PS til deg. - Kan du lese det?
"Tiny-fyren høres rask ut."
Det er han.
"Bare jeg kunne spilt med deg,"-
"men det går ikke nå."
"Når du blir voksen, vil du møte verre ting enn cricketballer."
"Og du vil ha to valg: Å trekke deg og stikke av..."
Hvem sin tur er det til å slå?
"...eller ta et skritt fram og slå et pull shot."
"Se på ballen, og pass på lillesøstera di for meg."
"Kjærlig hilsen pappa."
Luckys far hadde ikke kjangs.
Søren også!
- Lunsjtid! - Ja, lunsj!
- Nei. Vent. En til, Rusty? - Ok.
Rusty skulle gjerne spilt 50 til.
Han elsket cricket.
Jeg sa jo at du ikke kunne få ut Rusty.
Kom igjen, Pat. Denne er for verdigheten.
Luckys far satset alt på kastet.
Rusty kunne slått den langt hvis han ville.
Men i stedet...
Jeg tok den!
Tok han imot den for søstera si.
Der tok du meg.
Da spiser vi lunsj.
- Takk, Mr. Heeler. - Takk, Luckys far.
Bare hyggelig, Rusty.
- Jeg fikk deg ut. - Jeg vet det. Helt utrolig.
For et mottak.
Det er det cricket handler om.
Tekst: Tone Hansen