Jag ska berätta om när vi försökte få ut Rusty.
Nån unge fyllde år. Jag minns inte vem.
Och vi spelade cricket.
Ut med dig, Bingo. Bra jobbat.
- Vems tur att slå? - Min.
Okej, allihop, gå närmare. Gå närmare.
Jättekul.
Ge mig bollen, Bluey.
- Sex och ut. - Jösses.
- Vem har inte slagit än? - Rusty har inte det.
Rusty, din tur att slå.
- Pappa, kan vi leka tafatt istället? - Va? Cricket är roligare än tafatt.
Men cricket handlar bara om att slå en boll runt gräsmattan.
Cricket handlar om mer än så.
Vi gör så här. Låt oss få ut Rusty och sen leker vi tafatt.
- Du får aldrig ut Rusty. - Jag tror att jag klarar det.
- Ja, Rusty! - Fyra poäng.
Ser du?
Det här avsnittet av Bluey heter "Cricket".
- Klarar du en skruv, Rusty? - Det går bra, mr Heeler.
Vad vi inte visste var att Rusty älskade cricket.
Han spelade hela dagarna med sina syskon.
- Kan du slå en lyra till mig? - Inte än, Dusty. Jag är nästan på 50.
När de inte var där spelade han ensam.
- Bra träff! - Häftigt.
- Så ska det se ut, Snickers. - Grabben är bra.
Han gillar square cut. Stripe, du och jag går till Galion Pointe.
Skicka en till hans grind. Locka in honom i buren.
Det var en bra plan, men vi kände inte till Rustys kök.
Spring!
Kom tillbaka.
Det var en bra motivation för att jobba på square cut.
Jag hade inte en chans.
Ja, Rusty!
Det var dags att variera attacken.
Ge hit. Jag har fått nog av dina pajer.
- Är det okej med en skruv, Rusty? - Det går bra, mr Heeler.
Stripe, lägg den i sprickan där.
Ja. Bra tänkt.
Stripe kunde inte kasta en skruvad boll-
men om han kunde få den på sprickan hade inte Rusty en chans.
Men vi visste inte att när Rustys pappa var borta-
fick han skjuts hem av sin kompis Jack-
och det här var hans trädgård.
- Jag träffade. - Orättvist.
Rusty spelade ofta hos Jack det året.
Så han blev ganska bra på att spela på en ojämn plan.
Ja!
Han klarade Stripes kast hur lätt som helst.
Va?
Hur kunde han träffa den?
Alla slagmän har en svag punkt...
Nu så. Dags för ett snabbt kast.
...och Rustys var fart.
Okej. Fem kvar, Rusty.
Ibland lekte Rusty med sin storebrors kompisar.
En av dem var Tiny...
- ...som kunde kasta jättefort... - Jag fick den!
- ...men aldrig vågade slå... - Vems tur att slå?
...tills en dag...
Min?
...när han var det.
Du kan slå om du vill, men ingen måste vara försiktig, förstått?
De spelade inte med tennisbollar heller.
De använde en riktig cricketboll...
...och de är hårda.
Vänta tills du är lite äldre.
Rusty ville inte ge upp, men han var så rädd för Tiny.
En dag kom ett brev.
Mamma, du har fått brev från pappa.
"Och Digger, du tyckte ju att julen i norr var varm. Du skulle se här.
Det riktigt kokar.
Vi ses snart. Saknar er massor. Pappa."
- Rusty, pappa har ett PS till dig. - Kan du läsa det?
"Den där Tiny låter snabb."
Det är han.
"Jag önskar att jag kunde spela med dig-
men det går inte just nu.
När du blir stor kommer du att möta hårdare saker än cricketbollar.
Och du kommer att ha två val: Backa och stick..."
Vems tur är det att slå?
"...eller kliva fram och slå ett pull shot.
Håll ögonen på bollen och ta hand om din lillasyster åt mig.
Kram, pappa."
Luckys pappa hade inte en chans.
Tusan också!
- Lunchdags! - Ja, lunch!
- Nej. Vänta. En till, Rusty? - Okej.
Rusty hade gärna spelat 50 till.
Han älskade cricket.
Jag sa ju att du inte skulle få ut Rusty.
Kom igen, Pat. Den här är för värdigheten.
Luckys pappa satsade allt på kastet.
Rusty kunde ha slagit den långt om han hade velat.
Men istället...
Jag tog den!
...slog han en lyra till sin syster.
Där tog du mig.
Dags för lunch.
- Tack, mr Heeler. - Tack, Luckys pappa.
Det var så lite, Rusty.
- Jag fick ut dig. - Jag vet. Helt otroligt.
Vilken lyra.
Det är det cricket handlar om.
Text: Elisabet Berg