Mami !
Tati !
Bingo !
Blue !
Numele meu e Lila şi aceasta e povestea mea.
Iată-mă în prima zi de grădi.
Eram foarte timidă.
Mama spune că nu e bai,
dar asta însemna că uneori nu prea îmi făceam prieteni.
Pur şi simplu, nu ştiam cum se face.
Într-o bună zi, totul s-a schimbat.
Şi a început cu prietenele picioruşe.
Bună, frumosul meu prieten picioruş !
- Vai, ce puţi în dimineaţa asta ! - Puţi, da !
Să facem nişte cascadorii ! Eşti gata ? Ridică-te !
Ce băiat cuminte ! Sus !
Să-l salutăm pe Stângul.
Prietenul tău îl atacă pe al meu !
Şezi, Dreptul ! Şezi !
Hai aici ! Da !
S-au trezit copiii.
Îţi place să-ţi dai de lucru, nu-i aşa ?
Da. Măcar mai stau întins niţel.
Ştii că în dimineaţa asta duci copiii la grădi.
Da, copii ! Azi vă duc eu ! De data asta, nu mai întârziem.
Ce ? Hei !
Plimbărică !
Acest episod se intitulează "Tati ne duce la grădi".
Bun. Fără gluten, cu gluten.
Plec la serviciu, copii ! Distracţie plăcută cu tati !
Nu vreau să mă ducă tati, ci mami.
Fii pe pace. O să te distrezi pe cinste cu tati. Nu-i aşa ?
- Da. - Pa, mami !
Păpaţi odată ! Trece timpul !
Bingo, tu auzi ceva ?
- Nu. - Hai, păpaţi !
- Sigur nu auzi nimic ? - Sigur.
O fi vântul.
Sunt eu, tatăl vostru ! Nu mă auziţi ?
- Ce dimineaţă frumoasă ! - Într-adevăr !
- Copii ! - De-ar fi şi tati aici !
Sunt chiar aici !
În maşină, copii ! Haideţi ! Am uitat cheile.
Blue, am găsit o baghetă magică.
- Foloseşte-o pe tati. - Bine.
Îmbarcarea, copii ! Trebuie să... mergem.
Am fost niţel încetiniţi, dar vom ajunge la timp.
Bingo, ţi-ai luat puloverul ?
Sunt acasă la mine, la sute de kilometri de tine.
Bine. Dar ai adus puloverul ?
Nu înţelegi. E prea departe, nu te aude.
Trebuie s-o suni.
Bine. Sună la Bingo !
Alo !
De fapt, o caut pe Bingo.
Ai format greşit. Sunt Marjorie.
Scuze, Marjorie. Am greşit.
Să nu se mai întâmple.
Sună la Bingo !
Alo !
Bună, Marjorie.
- Iarăşi tu ? - Da. Ascultă...
Nu mai suna !
Încerc să aflu dacă Bingo a uitat puloverul.
Şi eu încerc să fac duş.
Va trebui să ne întoarcem dacă l-a uitat.
Sunt la duş
Stai cumva pe lângă Bingo ?
N-am auzit de ea. Nu mă mai suna !
Copiii ăştia !
Sună la Bingo Heeler,
o căţeluşă mică, roşcată, care nu se numeşte Marjorie !
Haide, Bingo ! Te rog, răspunde !
Îmi sună telefonul. Alo !
Ce bine ! Bingo, ai luat puloverul ?
- Nu. - Pe biscuiţii mei !
Copii, putem pleca !
Să ne grăbim !
- Tati, ne jucăm "Mergi drept" ? - Bine.
Trebuie să mergi drept, Bingo. Uită-te la mine.
Vezi ? E simplu. Acum fă-o tu.
Bingo, mergi drept ! Haide, nu e greu !
Vai ! Am întârziat !
Pe curând, Bingo !
Cremă solară...
- Fii cuminte, Bingo ! - Tati ?
- Da, amice. - N-ai întors cheiţa lui Bingo.
Amice, trebuie s-o duc pe Blue la şcoală.
Dar mereu întorci cheiţa.
Ştiu, dar e târziu, puştoaico !
Cum voi trece de uşă ?
- Bine. - Ura !
Te orientez. Întorc cheiţa. Încă una, pentru noroc. Avânt...
Şi eliberez !
- Pa, Bingo întoarsă cu cheiţa ! - Pa !
Vai, cât am întârziat !
- Tati ? - Da, amice.
Dacă n-am fi întors cheiţa, am mai fi întârziat ?
Probabil că nu aşa de mult.
- Atunci de ce te-ai jucat ? - Nu ştiu. Pur şi simplu.
Dar dacă nu jucai ? Ce s-ar fi întâmplat ?
Probabil că nimic. Bingo ar fi mers normal.
Aşa este.
- Dar n-ar fi fost aşa haios. - Da.
- Mă bucur că ai jucat. - Şi eu.
Şi eu !
Pentru că atunci am cunoscut-o pe Bingo.
Pa !
Hei, îmi întorci tu cheiţa ?
Rotesc, rotesc...
Bingo e prietena mea acum.
Şi sper să rămânem prietene pentru totdeauna.
Traducerea: Irina Para