Anya!
Apa!
Bingo!
Bluey!
- Anya! - Szia, Nyüzsi, milyen volt
- az első nap az új iskolában? - Jó.
- Mesélj el mindent. - Autóval mentünk,
és mint mindig, nem tudtam nyugton ülni.
- Nyüzsi, tudnál nyugton ülni? - Igen, apa.
- Megvan a kalapod? - Ööö, a kalapom, hol a kalapom?
Nézd, egy kecske.
- Nyüzsi, a kalapod? - Elfelejtettem.
Akkor most mi lesz veled, kis haver?
Apa, Nyüzsi még mindig mocorog.
- Nyüzsi. - Bocsánat, elfelejtettem.
Miért nem fogadsz szót?
Nem tudom.
Aztán odaértünk az iskolába, és ott volt a tanárnőm, Kalipszó.
Szervusz.
- Biztosan te vagy az új diák. - Nyüzsi vagyok.
Nyüzsi mindig mocorog, és mindent elfelejt.
Akkor szerintem játssz azzal a kutyussal ott.
Rendben. Szia, apa!
- Mulass jól, kis haver! - Úgy lesz.
Ekkor találkoztam Rozsdással.
- Mit játszol? - Katonásat.
Épp indulok járőrözni.
- Én is játszhatok katonásat? - Hát, lehet.
- Követed az utasításokat? - Nem, az nem nagyon megy...
- Vigyázz! - Hopp.
- Bajra át! Lépés indulj! - Hopp.
Egy, két, há', állj! Jobbra át!
Lépés indulj! Egy, két, há', állj! Tiszte-legj!
Játszhatsz.
Ennek a résznek a címe: Katonás
Nem lehetsz rögtön katona.
Először jön az alapkiképzés,
ahol mindent megtanít neked a kiképzőtiszted.
- Vagyis én. - Á, rendben.
- Hol a kalapja, újonc? - Otthon hagytam, őrmester úr.
Használhatja a pótsapkámat, de mostantól ügyeljen a holmijára.
Igenis, őrmester.
- Hopp! - Hopp!
Rozsdás elvitt a vadonba, és megtanította a katonai dolgokat.
Először is rengeteg kézjelet kellett megtanulnom.
- Állj! - Ez azt jelenti, állj.
Ez a feküdj.
Ez meg az indulj arra.
Hopp!
Majd én visszahozom. Hm?
Rozsdással most már szavak nélkül is tudunk beszélni.
A katonáskodás fontos része a fekvőtámasz.
Remek fekvőtámasz, újonc.
- Aztán mindennek van neve. - Az a domb a Négyes domb.
Amaz meg a Hatos domb. Az a fa a Hetes tangó.
- Megjegyezte? - Jaj, őrmester,
nehéz megjegyeznem a számokat és a szavakat.
Akkor fejlődnie kell, ha katonáskodni akar, újonc.
Muszáj ezeket tudnia, ha kimenekítést kérünk.
Kimenekítést?
Azt jelenti, helikoptert hívunk a megmentésünkre.
Meg kell mondanunk neki, hol szálljon le.
Rozsdás imádta a kimenekítést.
De a legviccesebb az őrködés volt.
Én voltam az őrszem.
Vigyázni kellett, amíg a többi katona aludt.
Ezt imádtam.
A többi katona rád bízza magát.
Az őrködés nagyon jól ment nekem.
- Igazán remekül őrködik. - Köszönöm, őrmester.
Egyen a túlélőcsomagból, újonc. A hadseregben így hívják az ételt.
- Honnan tudsz ennyit a katonákról? - Az apukám katona.
Járőrözni szokott, mint mi?
- Igen, de nem sokáig. - Az jó.
Amikor hazajön, szokott nekem sűrített tejet hozni.
Ó, imádom a sűrített tejet.
Aztán félelmetes dolog történt.
- Ellenség! - Mit csináljunk?
Visszavonulás!
Feküdj!
Túl sokan vannak. Kimenekítést kell kérnünk.
Mint mondtam, imádja a kimenekítést.
Hatvanegy, itt Hatvankettő. Bekerítettek minket.
Kimenekítést kérünk. Mindjárt megadjuk a helyzetünket. Vége.
Újonc, mi a helyzetünk?
Rajtam múlt az egész.
Emlékeznem kellett, mi a fa neve.
Ötös tangó? Nem, Hatos tangó?
Hetes tangó!
A Hetes tangó mellett vagyunk. Vége. Remek munka, újonc.
Jaj, ne, evakuálás törölve Hetes tangónál.
A Bagolyfej nem jó.
Azt hiszem, azt mondta, hogy a helikopter máshol száll le.
Újonc, el kell jutnunk arra a mezőre.
- Hogyan? - Futás!
Ha valami megy nekem, az a futás.
Végtére is jack russell terrier vagyok.
Hűha!
- A helikopterhez! - Oké!
Még jó, hogy olyan sok fekvőtámaszt nyomtunk.
- Sikerült! - Szép munka, újonc.
Értem már, Rozsdás miért szereti a kimenekítést.
Miért jöttél ebbe a suliba?
- Valami baj volt a régivel? - Nem.
Velem van valami baj.
Nem nagyon megy a szófogadás, nem tudok nyugton ülni,
mindent elfelejtek: a számokat, a betűket és a kalapomat.
Ó!
A katonásdi viszont remekül megy.
- Megjöttünk. Nincs veszély. - Ügyes vagy, Rozsdás.
Gratulálok, újonc. Közlegény lett.
Katona lett belőlem.
Gyere. Ülhetsz mellettem.
Aztán megjöttek a szülők.
Holnap találkozunk, Rozsdás.
Most pedig itt vagyok.
- Ez aztán részletes volt. - Igen.
- Ügyes vagy, Nyüzsi. - Akkor ehetek sűrített tejet?
- Ezt meg honnan szerezted? - Rozsdás adta.
- Szia, Nyüzsi! - Szia, Rozsdás!
Az apukája hozta a járőrözésből.
Felirat: Felföldi Edit