Máma!
Táta!
Bingo!
Bluey!
Já vím.
Dobře, ještě pověsím poslední kousek prádla a hotovo.
Tak, všechno prádlo jsem pověsila. Teď je čas na odpočinek.
Ale ne!
Vítr mi odvál prádlo! Musím ho získat zpátky!
Paní Heelerová!
Promiň, Bambulko, pro tebe je to vysoko, viď?
Ano, paní Heelerová. Pomeraniani jsou malé plemeno.
Tak, a jsi dole. A teď si jdu pro prádlo!
Juhú!
Vrať se, povlaku na polštář.
Ááá! Paní Heelerová!
Nezvládnu to. Asi bude lepší, když si nebudu hrát na prádlo.
Bambulko.
Pořád jsem nadšenec. Držím krok, zajímám se.
Chudák Bambulka.
No, na tuhle hru je trochu malá.
Není nic špatného na tom být malá, zlato.
-Bluey, pojď si hrát na houpačku! -Jo.
Tento díl Blueyho se jmenuje "Houpačka".
Houpy, houpy, kočka snědla kroupy.
Snad se vrátí ve čtvrté sérii.
Jo, vrátí se. Neviděla jsi upoutávku?
-Ne. Jakou? -Je v Rusku nebo co.
Paráda.
-Hej! -Moje houpačka.
-Hej, slez dolů. -Jo, slez dolů.
-Teď jsme tady my. -Už ne.
Bingo, pomoz mi.
Jo! Masáž. Děkuju. Jo, trochu níž. To je ono.
Chyť ho za ruku.
Jo. Thajská masáž. To je příjemné.
-Slez dolů, ty velký modrý uličníku. -Ne.
Mám nápad. Pojď, Bingo.
-Vyhodíme ho. -Jo.
Jdeme na to.
Nejsme dost těžké.
Jo, jsem pěkně velký.
Chloe, pojď nám pomoct vystřelit tátu!
Dobře.
Juchú! Dáme ti pořádně zabrat, Taťuldo.
Ó, už se bojím.
Sedni si, Chloe.
Pořád nejsme dost těžké.
Ten snad váží stejně jako hroch.
A dost, volám mámu.
Jo, utíkej za maminkou.
Mami!
Ta se o tebe postará, kamaráde.
Ahoj.
Mami, táta nám sedí na houpačce a nechce slézt.
-Bé, bé. -Cože?
Tady máš, drahý.
Ó, děkuju, drahoušku.
-Ach! Co to děláš? -Nekrm ho.
Vždyť bude ještě těžší.
Mmm, je to tak syté.
Bavte se, děti.
To je nehoráznost.
Dospělí nám nepomůžou.
Tak tedy potřebujeme víc dětí.
Otočka.
Koko, pomoz nám.
-Copak je, Bluey? -Snažíme se tátu dostat z houpačky.
-Aha. -Ale nejsme dost těžké.
-Aha. -A on pořád jí klobásy.
-Aha! -Jsou tvé kudrlinky dost těžké?
-Jo. -Dobře. Tak pojď.
-Přivedla jsem Koko. -Hurá!
Funguje to.
Kokoiny kudrlinky fungují.
Hurá!
Už to nefunguje. Pořád nejsme dost těžké.
Mrzí mě to.
Ty za to nemůžeš, Koko, ale on.
Potřebujeme další dítě.
Hyje.
Snickersi, pomoz nám.
-Ale já hraju― Ááá! -Pojď.
My ti to nandáme, kamaráde.
Máme tady párečka.
-Bluey, podívej, co má. -Co?
Rodney, drahoušku, jsi tak hebký.
Je to domácí kamínek.
-Cože? -Zrovna ho odtamtud zvedl.
Nebojte se. Snickers je těžší než kámen, že jo?
Asi jo.
-Pojď, Snickersi. -Dobře.
Zvládneme to, zvládneme to.
Ó, Rodney, můžeš mít svůj vlastní kamínek.
-Cože? -Jeho kamínek má vlastní kamínek.
-To je nehoráznost! -Slez z naší houpačky!
Jo!
Proč bych slézal ze své houpačky?
Co budeme dělat?
Došly nám děti.
Ne, ještě nedošly.
A jak se daří tátovi?
-Bambulko! -No jo, táta je táta.
-Moc nechodí ven... -Tady!
-Uvidíme ho až za týden. -Už jdu.
-Tady, Bambulko. -Potřebujem tě.
-Jsem tady! -Bambulko, rychle pojď sem.
Dobře.
Jejdanánku.
Jsem nahoře.
Jo!
To je ono.
Už jdu.
-Funguje to. -To je ono, Bambulko. Ještě kousek.
Co se to děje?
-Ááá! -Bambulko!
Pojď sem.
Bambulko!
To bylo o fous.
Pojď, Bambulko. Vylez zpátky.
Dobře.
-Pokračuj. -Už tam skoro jsi.
Pomeraniani jsou malí, ale houževnatí.
-No tak, ještě. -Funguje to.
-Hej! Nech toho! -Pokračuj.
To zvládneš, Bambulko.
-Jo! -Dokázala jsem to!
Pomoc! Nelíbí se mi tu.
-A máš to, ty uličníku. -Jo!
Je to naše houpačka.
Okamžitě mě pusťte dolů!
Dobře, my slezeme.
-Připraveni? -Připraveni!
-Počkat. Počkejte. -Teď.
Na něj!
Už jde paní Pavouková.
Ale ne! Ach! Jsem volná.
Ty drzá moucho.
-Můžu být teď pavouk já? -Jistě, Bambulko.
-Na pavouka jsi moc malá. -Ne, nejsem.
Jo, není.
Pomeraniani jsou malí, ale houževnatí.
Překlad: Eva Pečenková