Anya!
Apa!
Bingó!
Bluey!
Ó, tudom.
Jól van, már csak egy mosott ruha van hátra. Kész is!
Mindent kiteregettem.
Most lepihenek.
Jaj, ne!
A szél elfújta a ruhákat! Össze kell szednem!
Heeler néni!
Bocsánat, Pompon! Neked ez még túl magas, ugye?
Igen, Heeler néni! Minden pomerániai spicc kicsi.
Leteszlek. És visszahozom a ruhákat.
Gyere ide, te pizsama!
Heeler néni!
Nem sikerül! Jobb, ha én most nem játszom ilyet.
Pompon!
Én még ma is élvezem. Néha belenézek.
Szegény kis Pompon!
Tényleg kicsi ehhez a játékhoz.
Az sosem baj, ha valaki kicsi, drágám.
-Gyere, Bluey, libikókázzunk! -Jó!
Ennek a résznek a címe: "Mérleghinta".
Hinta palinta Hintázik a Bluey-ka
Remélem, a negyedik évadban visszajön.
Visszajön. Láttad az előzetest?
-Nem! Mi van benne? -Oroszországba kerül.
Fantasztikus!
-Hé! -Ez az enyém.
-Apa, szállj le! -Igen, szállj le!
-Mi játszottunk! -Most meg én.
Gyere, Bingó, segíts!
Masszázs. Köszönöm! Igen, kicsit lejjebb. Igen, pont ott.
Te húzd, Bluey!
Ez az, thai masszázs! A kedvencem.
-Szállj le, te rosszcsont melák! -Nem!
Van egy ötletem. Gyere, Bingó!
-Lehintázzuk őt! -Igen.
Gyere!
Túl könnyűek vagyunk.
Igen, súlyos vagyok.
Szia, Kloé! Gyere, segíts lemérleghintázni apát!
Jó, jövök.
Most már mi leszünk a súlyosabbak, apa!
Úgy félek!
Ülj hátra, Kloé!
Még mindig könnyűek vagyunk.
Mert akkora, mint egy víziló.
Elég volt, hívom anyát.
Persze, fuss anyucihoz.
Anya!
Most jól ki fogsz kapni.
Hahó!
Anya, apa ráült a hintára, és nem áll fel!
-Brühühü. -Mi?
Parancsolj, édesem.
Köszi, egyetlenem.
-Mit csinálsz, anya? -Ne etesd!
Attól még nehezebb lesz.
De jóllaktam!
Jó hintázást nektek!
Ez vérlázító!
Egyik felnőtt sem segít.
Híjvuk a gyerekeket!
Forog.
Kokó, segíts nekünk!
-Miben, Bluey? -Leszedni apát a hintáról.
-Ó. -Túl könnyűek vagyunk.
-Ó! -Ő meg csak eszi a hotdogot.
-Ó! -A te bundád ugye nagyon nehéz?
-Ööö, igen. -Jó. Gyere!
-Itt van Kokó! -Hurrá!
Menni fog!
Kokó bundája segít nekünk.
Hurrá!
Megállt. Még mindig túl könnyűek vagyunk.
Sajnálom.
Nem a te hibád, Kokó! Az övé.
Kell még egy gyerek!
Gyorsabban!
Csoki, gyere már!
-De most a pelikán... -Gyere már!
Most móresre tanítunk.
Velünk van a tacskó is.
Látod, mi van nála?
Kövi, te olyan sima vagy!
Egy kőkedvenc!
-Mi? -Most vette fel a földről.
Semmi baj. Csoki nehezebb, mint egy kő. Ugye?
Azt hiszem.
-Gyere, Csoki! -Jövök.
Most sikerül! Már látom.
Kövi, nézd, neked is lesz saját köved!
-Mi? -Már a kövének is van egy köve!
-Ez vérlázító! -Szállj le a hintáról!
Most!
Miért szállnék le a saját hintámról?
Most mihez kezdjünk?
Itt nincs több gyerek.
Ó, ez nem igaz!
És apukád hogy van?
-Pompon! -Apa már csak apa.
-Nem sokat jár el... -Gyere!
-Jövő héten találkozunk. -Jövök!
-Gyere gyorsan! -Segíts nekünk!
-Itt vagyok! -Pompon, mássz fel hozzánk!
Rendben.
De magas!
Fent vagyok.
Ez az!
Gyere szépen!
Érkezem.
-Sikerül! -Ez az, Pompon, gyere csak!
Hé, mi folyik itt?
Pompon!
Na, gyere csak!
Pompon!
Ez kicsin múlt.
Gyere, Pompon! Mássz vissza!
Rendben.
-Így tovább! -Mindjárt itt vagy.
A pomerániai kicsi, de kitartó faj.
-Ez az, Pompon! -Sikerül.
-Elég már! -Gyere tovább!
Menni fog, Pompon!
-Hurrá! -Sikerült!
Segítség! Túl magasan vagyok.
-Most megkaptad, melák. -Igen!
Ez a mi hintánk.
Azonnal tegyetek le! Most rögtön!
Óóó, jól van, leszállunk...
-Mehet? -Mehet!
-Ne. Ezt ne. -Most!
Kapjuk el!
Már jön is Pók néni.
Jaj, ne! Sikerült.
Te pimasz kis légy!
-Most lehetek én Pók néni, Bingó? -Hát persze.
-Túl kicsi vagy, hogy pók legyél! -Ez nem igaz!
Tényleg nem igaz.
A pomerániai kicsi, de kitartó faj.
Felirat: Nagy Annamária