Mami !
Tati !
Bingo !
Bluey !
De-asta o să-i trimit scrisoare zânei toaletelor.
Doar așa putem schimba ceva.
E galben, tati.
-Tati, ai trecut pe galben ! -Da, așa e.
-N-ai văzut ? -Ba da.
La galben trebuie să încetinești și să oprești.
De ce n-ai încetinit și oprit ?
-A fost o situație specială. -Bine, tati.
-Tu ești special ? -Puțintel.
Eu sunt specială ?
Brioșă, ești cel mai special copil din întreaga lume.
Interesant.
-Deschide ușa ! -Bine, vin.
-Bună ! -Salut, Brioșă !
Șterge-ți picioarele de prosop.
Nu trebuie, mătușă Caramela, sunt specială.
Bine.
-Salut, Caramela. -Unchiule Grivei...
E cam noroios afară.
Acest episod se numește "Library".
-Salut, Bluey, Bingo ! -Salut, Brioșă !
-Ce vă jucați ? -Ne jucăm de-a biblioteca.
Eu sunt bibliotecara. Aici e biroul meu și am ștampilă și calculator.
De aici îți primești cărțile, iar aici le înapoiezi.
Semnul ăsta îți spune să nu faci gălăgie.
Atât. Stai... Astea sunt cărțile.
-Pot să mă joc și eu? -Sigur.
-Îți facem o legitimație. -Bine.
Îți fac o fotografie. Privește aici și zâmbește.
Excelent!
Așteaptă să iasă poza.
Poftim !
Vreau una roz.
Legitimațiile de bibliotecă sunt portocalii.
-Dar eu vreau roz. -Bine, îți fac una roz.
Poți să mergi să-ți cauți cărți, dar să păstrezi liniștea.
Bine.
Cărți !
Echipa Pisicilor e aici.
-Echipa Pisicilor ! -Brioșă, liniște !
Nu te teme. Suntem aici pentru siguranța ta.
Brioșă, nu te poți da cu tricicleta Echipei Felinelor în bibliotecă.
-Ba da, pot. -Încetează !
Îmi cer scuze, clientule. Poftim legitimația, Brioșă.
-Roz! -Da, e roz.
Poți împrumuta ce carte vrei tu.
-Vreau cartea cu figurine. -Nu !
Brioșă, nu pe aia.
Știi tu...
-Tată ! -Da, Brioșă ?
Bluey nu mă lasă să mă joc de-a biblioteca.
-Bluey ! -Da, mamă ?
O primiți și pe Brioșă în joc ?
Da, dar nu se joacă cum trebuie.
Fiecare are stilul lui de joc, Bluey.
Lăsați-o să se joace cum vrea. Bine ?
-Bine. Poftim ! -Ura !
Brioșă, ca să le împrumuți trebuie să le scanezi așa.
Regulamentul îți permite să împrumuți doar trei odată.
Brioșă, sunt prea multe cărți.
Pot să mă joc cum vreau eu.
Da, am uitat.
Copiii, bine ați venit la Ora Piticilor.
Nu mai avem cărți fiindcă le-a împrumutat Brioșă pe toate.
Zebrele sunt dungate !
Am găsit-o pe aceasta în biroul tatei, dar n-are poze.
Au fost odată ca niciodată... niște cuvinte.
Pisică !
Și mai multe cuvinte ?
Elefant !
Leul flămând !
Poppy !
Îmi pare rău, dar are voie să facă asta.
Atenție, clienți ai bibliotecii ! Trebuie să înapoiați cărțile.
Vă rog să le treceți prin acest locaș. Mulțumesc.
-Și tu. -Nu, eu le păstrez.
Nu poți păstra cărțile bibliotecii.
Dacă nu le înapoiezi, nu le pot citi și alții.
Toți trebuie să le înapoieze, dar eu le păstrez.
Tu de ce le poți păstra ?
Fiindcă sunt cel mai special copil din lume.
Ajunge !
Poți fi gălăgioasă,
poți împrumuta cărți și chiar poți mânca ce vrei.
Dar trebuie să înapoiezi cărțile,
altfel, nu joci corect jocul de-a biblioteca.
Au trecut două săptămâni și încă mai simt.
-Ce e, copii ? -Brioșă nu joacă corect.
Bluey, am mai vorbit. Brioșă se joacă cum vrea.
Ne-am jucat de-a biblioteca și n-a înapoiat cărțile.
A spus că nu trebuie să respecte regulamentul bibliotecii.
A spus de ce ?
A spus că e cel mai special copil din lume.
Bine... Vin imediat.
-Brioșă... -Da ?
Mai știi când am zis că ești cel mai special copil ?
-Da. -Păi... nu ești.
Pentru mine și mama ta, ești. Te iubim mai mult decât orice.
-Dar nu ești pentru toată lumea. -Bine.
Va trebui să respecți regulamentul, ca toată lumea.
-Bine, tată. -Mersi, micuțo.
-Bluey, ghici ! -Ce ?
-Nu mai sunt specială. -Ura !
Ne putem juca de-a biblioteca ? Promit să înapoiez cărțile.
Da !
-Sfârșit. -Ura !
Te-ai distrat cu verișorii, Brioșă?
-Da ! -Grozav !
-Ne jucăm de-a biblioteca acasă ? -Sună bine.
E galben. Ar trebui să opresc.
-Foarte bine, tată. -Mersi, prințeso.
Traducerea: Monica Davidovici