Máma!
Táta!
Bingo!
Bluey!
Pojďte, děti. Čas jít spát. Z vany.
Ale teď si hrajeme na hamburgrárnu.
-Smůla. Mohl bys zasáhnout? -Ne, už nechci být zlý rodič.
Moje nová kniha říká, že děti se nemají komandovat.
Ta knížka se mi líbí.
Tady stojí, že by se měly rozhodovat samy.
Tak to hodně štěstí.
Fajn. Hamburgrárna je připravená.
Koukni. Náš první zákazník. Co si dáte?
Bluey, nechám to na tobě.
Můžeš zůstat dlouho vzhůru a hrát si a ráno budeš unavená a protivná.
Nebo můžeš hned vylézt a ráno budeš milá a spokojená.
-Takže je to na nás? -Jo!
Co si dáte?
Tento díl se jmenuje "Burger Shop".
-Dobrá, ale jen rychlou hru. -Hurá!
-Dám si hamburger, prosím. -Jistě.
-Jeden hamburger, prosím. -Hned to bude.
-Píp. -Určitě chceš...
-Dáte si k němu hranolky? -Tak jo.
-Píp. A hranolky! -Nechceš...
-Dobře. -Vylézt z vany?
-Ne. Pět doláčů. -Jasně.
-Tady máte. -Díky.
-Chviličku. -Protože už je docela pozdě.
Cink! Hotovo!
Okamžik, prosím.
Vařím, vařím, vařím.
Tady máte.
Díky. Je to na tobě, ale mysli na to, jak budeš unavená, jestli...
Páni! To je dobrý hamburger.
-Řekla jsem, vylezte z vany! -Dělám na tom!
-Jo, vypadá to tak. Vytáhnu špunt. -Ne!
-Ještě si hrajeme! -Uhněte, děcka.
-Hej, hej! Jen klid. -Cože?
O vytahování špuntů se v mé knize nepíše.
-Je trochu zlá, že děti? -To teda je.
Můžu vám věřit, že se rozhodnete správně, kdy vylézt, že jo?
-Ano, tati. -Tak co ty na to?
-Je čas vylézt? -Ano.
-Bezva. -Až si objednáš další hamburger.
-Ale zrovna jsem jeden měl. -Jenže byl tak dobrý, že chceš ještě.
No jo, byl docela dobrý. Fajn, ještě jeden neuškodí.
Super. Jeden hamburger a hranolky!
-Dobře. -Hranolky vynechám.
-To teda ne. -Jak chceš.
-Pět doláčů. -Tady máte.
-Cink! Hotovo! -Hned se vrátím.
Vařím, vařím, obrátit.
Dobrou chuť!
Díky. Vynikající!
-Páni, to bylo rychlé. -Mám práci.
-Už je čas vylézt? -Ještě ne.
-Neochutnal jsi náš nový hamburger. -Jasně.
Jeden nový hamburger.
Nový hamburger, tak se na to mrkneme.
Už vím. Burger s okurkou. Cink! Hotovo!
Burger s okurkou!
-Vypadá fakt dobře. -Pět doláčů.
Došly mi peníze. Tak to je asi konec hry.
Počkat, ne! To nic. Prodáváme je zadarmo.
-To teda ne! -Fajn. Neprodáváme je zadarmo.
Ale vrátím vám peníze.
-Hej, to jsou naše peníze! -Fajn. Nevrátím vám je.
Ale potřebuje víc peněz.
-Odkud se berou peníze? -To nevím.
-Tati, kde bereš peníze? -Můžeš si půjčit v bance.
Tak dobře.
Vítejte. Tohle je banka. Chcete peníze?
-Asi jo. -Výborně. Tady máte.
-Tohle jsou peníze. -Nezeptáš se, na co je chci?
-Ne. -Určitě?
Protože je utratím za hamburgery.
To je skvělý nápad. Vemte si ještě.
-Díky. -Na shledanou.
-Zdravím! Tumáte burger s okurkou. -A tady je pět doláčů.
Ta okurka je v tom vážně cítit.
-Dejte si další. -Ne, jsem plný.
-Hele, vážně byste měly... -Ale je k němu hračka!
To jste měla říct. Páni. Vemte si moje peníze.
-Tak co si dáte? -Nic si nedám, děkuju.
Jsem úplně plný. A mám delfína. Už vážně musím jít.
Ještě nemůžete jít. Nemáte chobotnici a rejnoka.
-Musíte je nasbírat všechny. -Bluey.
Dva hamburgery.
Dobře.
-Hej! Kuchařce je zima. -Je v pohodě.
-Vždyť se třese! -Pět doláčů.
-A ty taky! -Jsem v pohodě.
-Máš modré rty! -Jsem modrý honácký pes.
Bluey, nechci být zlý, ale musíš mi pomoct.
-Ale ještě jsme neskončili. -Musíme prodat tyhle hamburgery.
Dobře, vezmu si je všechny.
Vynikající. Tak, prodaly jste všechny hamburgery.
-Už je čas vylézt? -Ano.
-Bezva. -Až zaplatíš.
Tak to máme sto hamburgerů.
-Dělá to sto doláčů, prosím. -Ale já už nemám peníze.
Tak jak zaplatíš za všechny ty hamburgery, co jsi právě snědl?
Jsem ve vaně a myju nádobí.
-Další špinavé nádobí. -Díky, šéfe.
-Jste pořád ve vaně! -Chci je naučit osobní zodpovědnosti!
-Má modré rty! -Je modrý honácký pes.
-Vytáhnu špunt. -Ne! Mami, to je naše hamburgrárna!
Je sedm hodin. Máte být venku z vany
a ty nemáš být v ní!
Podle knihy se mají rozhodovat samy.
-Jsou to předškoláci. -Zvládnou to. Sleduj.
Děti, nikdo už nechce hamburgery a je po večerce.
Vážně nechci být zlý rodič, ale musíte se správně rozhodnout.
-Dobře, tati. -Tak co budete dělat?
No...
-Tak jo, zavíráme hamburgrárnu. -Bezva.
-A otevíráme taco bufet! -Jo!
-Tak dost! Vytahuju špunt! -To teda ne, ty zloune!
-Už je vám hezky teplo? -Ano, tati.
Je mi líto, že jsme nevylezly z vany dřív.
To nic. Mně je líto, že jsem vás nepřinutil.
-Asi budu ještě zloun, co? -Jo.
Vypadáme jako ježci.
-Tak děti, hned do postele. -Ano, mami.
-Tati, můžeme si zahrát na ježky? -No...
-Dobře. -Hurá!
Ale jen rychlou hru.
Titulky: Michaela Doubravová