Mama !
Tata !
Bingo !
Bluey !
Bluey, vrei să ne jucăm de-a "podeaua e lavă" ?
Să n-avem voie să punem piciorul jos ?
Bine. Stai să-mi las farfuria în bucătărie.
-Înțeleg ce spui, dar nu-s de acord. -Cum nu ?
-Vă ciondăniți ? -O clipă, Bluey.
Dacă prinzi coșul de ușă, îmi dai de lucru cu sacii de gunoi.
Da, dar nu mai pui mâna pe coș.
Mie îmi place să scot coșul. Nu-mi plac sacii.
Ce nesuferit ești !
Nu vă mai ciondăniți, nu-mi place.
Nu ne ciondănim, doar vorbim.
Iartă-ne, Bluey. Nu e nimic.
-Hai s-o lăsăm pe mai târziu. -Abia aștept !
Acest episod se numește "Postman".
Ai aici cutia poștală.
Și ai și tu o cutie poștală.
Uite instrumentele pentru scris. Eu sunt poștașul.
Super !
-Ce e ? -Trebuie să scrii o scrisoare.
Am înțeles. Cui i-o trimit ?
Singura care mai are cutie poștală e mama.
Atunci o să-i scriu mamei.
-Scrie-i că nu sunteți dușmani. -Nici nu suntem.
-Da, da. Scrie acolo. -Discutam și noi.
-Vă ciondăneați. -Poate. Dar oricum ne iubim.
-N-ar trebui să vă ciondăniți. -Ai dreptate.
E bine să lămurești lucrurile.
Eu nu o să mă ciondănesc cu nimeni.
-Foarte bine. Poftim. -Mulțumesc.
Ce faci, îmi citești scrisoarea ?
O inimioară ! Pa !
Bluey, stop ! Ai pășit pe lavă !
-Ne jucam de-a lava, ai uitat ? -Așa e.
Dar nu mă mai pot juca acum, fiindcă mă joc de-a poștașul.
Mereu zici că te joci cu mine, dar nu o faci niciodată.
-Nu-i adevărat. -Ba este.
Nu-i adevărat. Stai ! Ne ciondănim !
-Bine, ne jucăm și una, și alta. -Da ! Mulțumesc, Bluey !
E ușor să nu te ciondănești.
Acest episod se numeşte "Poştaşul şi podeaua e lavă".
Trebuie să ajungem sus, ca să-i duc mamei scrisoarea.
Bine, dar trebuie să o facem fără să atingem lava.
-Ajută-mă cu motocicleta. -E prea grea.
Nu o putem lăsa aici ?
Nu poți să fii poștaș fără motocicletă.
Ba poți. Poștărița Petunia nu are motocicletă.
-Dar ea nu e adevărată. -Ba este ! Apare la televizor.
-Nu, e... Stai ! Ne ciondănim ? -Da.
Trebuie să încetăm, pentru că nu mă mai ciondănesc niciodată.
Va trebui să fii de acord cu mine la tot.
Bine. Nimica toată.
-Prinde de motocicletă. -Da. Căci poștașii au motociclete.
Cred că ajung la prima treaptă.
-Dar e lavă pe acolo... -Poftim ?
-Și pe scări e lavă ? -Da. E o cascadă de lavă.
Dar mama e sus.
-Pe scări nu mai e lavă. -Nu e corect.
Trebuie să fii de acord cu mine la tot, ai uitat ?
Ba tu ar trebui să fii de acord cu mine la tot.
Nu sunt de acord.
-Eu sunt. -Eu nu.
Vezi că ne ciondănim.
Da... Bine. O să fiu de acord cu tine la tot.
Splendid ! Pe scări e lavă.
-Și cum o să urcăm ? -O să pășim pe pietre.
-Așa ! Ce distractiv e ! Ura ! -Ura !
Bine că ne-am lăsat toate lucrurile pe jos !
Mergem pe aici în bucătărie.
-Nu, hai să traversăm canapeaua. -Dar ocolim pe acolo.
-Și ? -Nu avem timp.
Trebuie să-i duc urgent mamei scrisoarea.
E mai interesant pe canapea și ai zis că vei fi de acord cu mine.
Facem așa: eu sunt de acord cu mine, tu ești de acord cu tine.
-Bine. -Ne vedem în bucătărie.
-Nu se poate ! M-am blocat ! -Și eu.
-Uite, o barcă pentru lavă. -Dar cum o să ajungem la ea ?
Știu !
Hai, Bluey !
-Am reușit ! -Da, aveai nevoie de motocicletă.
Ar trebui să fim de acord în toate.
Bine.
Bingo, numai așa se poate călători pe lavă.
-Nu ești de acord ? -Ba da, sunt de acord.
Mai avem puțin.
-Nu putem trece. -Nu-ți face griji.
A venit poșta !
-Unde e mama ? -Uite-o !
Probabil s-a mutat.
Am întârziat. Acum nu va mai primi scrisoarea.
De ce ții atât să îi livrezi scrisoarea aia ?
Dacă nu i-o duc, mama și tata vor fi dușmani pe veci.
-Poftim ? -De-asta nu voiam să mă joc.
Și de ce te-ai jucat ?
Fiindcă plângi mereu când nu mă joc cu tine.
Pentru că mereu promiți că ne jucăm, dar nu mai vii.
-Aveam un motiv. -Mie nu mi l-ai spus.
Nu voiam să te necăjesc.
Nu ! Bingo, ne ciondănim.
-Îmi pare rău, Bluey. -Și mie îmi pare rău, Bingo.
-A fost plăcut să ne ciondănim. -Da. Dar cum vom livra scrisoarea ?
-Bingo, putem face un avion. -Da !
-Deschide cartea. -Bine.
Care e primul pas ?
-Împătur-o pe jumătate. -Bun.
Mută-ți piciorul. Apoi împătură colțurile de sus.
-Bun, împătur colțurile de sus. -Nu, nu, invers.
-Invers e. -Ba nu.
-Bingo, tot ne ciondănim. -Da !
-Gata ? -Gata.
Zboară !
Hai, avion cu inimioară !
Așa, așa...
-Poftim ? Nu ! -Nu !
Tata îi va trimite inimioara mamei lui Judo !
Du-te înapoi ! Du-te înapoi !
Mulțumim, frate vânt !
Așa !
Ura !
Traducerea: Raluca Dragomir