Máma!
Táta!
Bingo!
Bluey!
Ťuk, ťuk, ťuk, cink! Ťuk, ťuk, ťuk, cink!
Bluey, Calypso vypráví pohádku!
Byl jednou jeden starý pes, který seděl na truhle u cesty
a celý život žebral o pamlsky.
Vstávej, Snickersi.
Jednou přišel trpaslík a řekl tomu starému psovi:
"Zkusil jste se někdy podívat, co je v té truhle, na které sedíte?“
"Jistěže ne. Nic tam není. Je prázdná.“
Můžu si sednout vedle tebe, Coco?
Trpaslík ale trval na tom, aby starý pes truhlu otevřel.
A když to udělal, zjistil, že je plná pamlsků!
To nedává smysl.
Tento díl se jmenuje "Typewriter".
Proč se do té truhly nepodíval dřív?
To nevím.
Napíšu pohádku, ve které se do truhly podívá hned a sní všechny pamlsky.
-Kde je ten opravdový psací stroj? -Nevím.
Zeptám se Calypso.
Nemůžu psát pohádky bez opravdového psacího stroje.
Hej, Snickersi, co se děje?
Všichni se naučili sedět, až na mě.
Ale ty jsi jezevčík, potrvá ti to déle.
-Proč? -Protože jsi delší.
Být jezevčíkem je otrava.
Nechceš se mnou zajít za Calypso?
-Třeba ti taky pomůže. -Dobře. Díky, Bluey.
-Wintone, co se děje? -Všichni přede mnou utíkají.
-Tak to není. -Ale je!
Wintone! Nechceš s námi zajít za Calypso? Třeba ti pomůže.
Tak pojďme, jdu s vámi!
Ale ne! Angličané se blíží!
-Lučištníci, připravit! -Připraveni!
Podržet a pal!
A pal!
Hej! Střílíme na vás šípy.
-Ale ne skutečné. -Předstíráme, že jsou skutečné.
Nehrajeme s vámi. Jdeme za Calypso.
Hledám opravdový psací stroj.
Prosím, můžete předstírat, že jsou skutečné?
Tak dobře.
Šípy! K zemi!
Hurá!
A pal!
Jak kolem nich projdeme?
Snickersi, ty se proplížíš mezi těmi tenkými stromy.
A na kopci počkáš, abys udělal, víš co.
-Jo, dobře! -Utíkej, co ti nohy stačí, jezevčíku!
-Snaží se nás obklíčit! -Jdu mezi ty tenké stromy.
Proč tam musíš jít zrovna ty?
Protože jsi ráno seděl na zadním sedadle, i když jsem byl na řadě já,
protože jsem při snídani řekl "zadní sedadlo“ dřív než ty.
-Tak dobře. -Za Skotsko!
Za Skotsko!
Už jdu!
Kde jsi? Co to bylo?
-Proč na nás neútočí? -Nevím.
-Půjdu na výzvědy. -Proč musíš jít na výzvědy zrovna ty?
Protože jsi včera večer seděl u kohoutku,
i když jsem cestou z jiu-jitsu řekl "u kohoutku“ jako první.
-Tak dobře. Za Skotsko! -Za Skotsko!
-Jeden jde sem! -Co budeme dělat?
Už vím. Až sem přijde, na něco se ho zeptej a on uteče.
Dobře!
-Počkat, jakou otázku? -Jakoukoliv. To je jedno.
-Zeptej se, jestli smí lepek. -Tak dobře.
Počkat. Proč by utíkal, když se ho zeptám, jestli smí lepek?
-Protože jsi vetřelec. -Dobře.
-Počkat, co je vetřelec? -Někdo, kdo stojí moc blízko.
Zrovna jako ty právě teď.
Většina lidí od sebe stojí asi takhle daleko.
Ale ty ne. Ty si hned stoupneš blízko.
-Protože jsem vetřelec? -Jo.
To proto přede mnou všichni utíkají?
Jo, nejspíš. Zkus to.
-Ani hnout! -Smíš jíst lepek?
Wintone, ne tak blízko!
Řekni mi to. Smíš jíst lepek?
-Máš pravdu, Bluey! -Pojďme!
Kde jsi?
Hej!
Lučištníci, připravit!
-Jak se dostaneme přes ty šípy? -Použij štít!
Ale já nemám štít!
-Vem si tenhle. -Díky. Drž se mě.
Hej, střílím na vás šípy.
Jo, a já je odrážím štítem.
Ale ne!
Hurá! Pojď, Wintone!
Chyťte je! Jo!
-Ale ne, už nás dohánějí! -Snickersi! Teď!
Jezevčík se valí!
-Být jezevčíkem je paráda! -Hurá!
To se ti povedlo, Snickersi!
Hele, Wintone, podívej.
Nejsem vetřelec!
Počkejte na mě! Zahrajeme si znovu!
Ahoj Calypso.
Bluey, co pro tebe můžu udělat?
Nemůžu najít opravdový psací stroj.
-Píšeš pohádky? -Ano.
No, někde tady bude.
Jak jsi proklouzla kolem teriérů?
Použila jsem štít. Vidíš?
-Moc pěkný štít. -Díky!
Psací stroj. Kde je?
Co kdybys mi ukázala psací stroj?
To je krásný psací stroj, že?
Jo, to je. Díky Calypso.
Napíšu teď svou pohádku.
Dobře, bav se!
Titulky: Michaela Doubravová