Mami !
Tati !
Bingo !
Bluey !
Tic-tic-tic cing !
Hei, Bluey, Calypso ne spune o poveste !
A fost odată un câine bătrân,
care stătuse pe un cufăr, la marginea drumului, toată viața,
cerșind de mâncare.
Hopa sus, Snickers !
Într-o zi, a venit un gnom și i-a spus câinelui:
"Ai încercat să deschizi cufărul pe care stai ca să vezi ce e acolo ?"
"Bineînțeles că nu. Nu e nimic înăuntru, e gol."
Pot să stau lângă tine, Coco ?
Dar gnomul a insistat ca bătrânul câine să deschidă cufărul.
Când l-a deschis, a descoperit că era plin de bunătăți.
Cum ? Nu are niciun sens.
Acest episod se numeşte "Maşina de scris".
De ce câinele nu s-a uitat în cufăr mai demult ?
Nu știu.
Voi scrie o poveste în care se va uita în cufăr imediat
și va mânca toate bunătățile.
-Unde e adevărata mașină de scris ? -Nu știu.
Mă duc să o întreb pe Calypso.
Nu pot să fiu scriitoare fără o mașină de scris adevărată.
Hei, Snickers, ce s-a întâmplat ?
Toată lumea a învățat stea jos, mai puțin eu.
Tu ești cățel-cârnat. Îți va lua mai mult timp.
-De ce ? -Fiindcă ești mai lung.
Urăsc faptul că cățel-cârnat.
Ce-ar fi să vii cu mine la Calypso ?
-Poate o să te ajute și pe tine. -Bine. Mersi, Bluey !
-Bună, Winton, ce s-a întâmplat ? -Toți fug de mine.
-Ba nu fug. -Ba da, fug !
Winton ! Ce-ar fi să mergi cu noi la Calypso ? Poate te ajută ea.
Bine, să mergem ! Vă voi urma !
Vai, nu ! Se apropie englezii !
-Arcași, fiți gata ! -Gata !
Stați... și trageți !
Și trageți !
Hei ! Tragem cu arcul cu săgeți în voi.
-Nu sunt adevărate. -Ne prefacem că sunt.
Nu ne jucăm jocul vostru. Noi mergem la Calypso.
Eu caut adevărata mașină de scris.
Vă rugăm, puteți să vă prefaceți că sunt adevărate ?
Bine.
Săgeți ! Adăpostiți-vă !
Ura !
Și trageți !
Cum trecem de ei ?
Snickers, furișează-te după copacii ăia subțiri
și așteaptă-ne în vârful dealului, ca să faci știi tu ce.
-Da, bine. -Fugi cu piciorușele tale !
Încearcă să ne înconjoare !
Mă duc printre copacii ăia subțiri.
De ce să te duci tu printre copacii subțiri ?
Pentru că azi-dimineață ai stat în ataș deși era rândul meu.
La micul dejun, am zis înaintea ta "ataș".
-Bine. -Pentru Scoția !
Pentru Scoția !
Vin !
Unde ești ? Ce-a fost asta ?
-De ce nu ne atacă ? -Nu știu.
-Mă duc să cercetez. -De ce să cercetezi tu ?
Fiindcă aseată ai stat la margine,
deși eu am spus primul "stau la margine"
când veneam de la jiu-jitsu.
Bine. Pentru Scoția !
-Vine unul ! -Ce ne facem ?
Știu! Când vine, întreabă-l ceva și el o să fugă.
-Bine! Stai, ce îl întreb ? -Orice. Nu contează.
-Întreabă-l dacă e alergic la gluten. -În regulă.
Stai. De ce O să fugă dacă îl întreb dacă e alergic la gluten ?
-Fiindcă ești invadator de spațiu. -Bine.
Ce este un invadator de spațiu ?
E cineva care stă prea aproape. Cum faci tu acum.
Cei mai mulți stau cam la distanța asta unii de alții.
Tu, nu. Tu stai atât de aproape.
-Fiindcă sunt invadator de spațiu ? -Da.
De aceea fuge lumea de mine ?
Da, probabil. Încearcă.
-Stai ! -Ai alergie la gluten?
-Winton, nu veni așa aproape! -Spune-mi ! Ești alergic la gluten ?
-Ai dreptate, Bluey ! -Haide !
Unde ești ?
Hei !
Arcași, fiți gata !
-Cum o să trecem de săgeți ? -Folosește un scut !
Dar nu am scut !
-Ia-l pe ăsta. -Mersi ! Așteaptă.
Hei, trag săgeți asupra voastră cu arcul !
Da, și eu le resping cu scutul.
Nu !
Ura ! Haide, Winton !
Pe ei ! Da !
-Nu, ne ajung din urmă ! -Snickers, acum !
Cârnat, rostogol !
Îmi place să fiu cățel-cârnat !
Ura ! Foarte bine, Snickers !
Winton, uite !
Nu sunt invadator de spațiu !
Așteptați, băieți ! Haideți să ne mai jucăm !
-Bună, Calypso ! -Bună, Bluey. Cu ce te pot ajuta ?
Nu găsesc adevărata mașină de scris.
-Ești scriitoare ? -Da.
Păi, e undeva pe aici.
Hei, cum ai trecut de terrieri ?
Am folosit un scut. Vezi? Ting-ting ! -Ting-ting !
-E un scut frumos, într-adevăr. -Mersi !
Bine. Unde e mașina de scris ?
Ce-ar fi să-mi arăți o mașină de scris?
E o mașină de scris minunată, nu-i așa?
Da, așa este. Mersi, Calypso !
Acum o să îmi scriu povestea.
Bine, distracție plăcută !
Traducerea: Adelina Ileana Ignat