Äiti!
Isä!
Bingo!
Bluey!
Noin. Siistiä.
-Bluey. -Mitä?
-Siivosin juuri. Mitä teet? -Pandapalapeliä.
Isä vie teidät pian Trampoliiniumiin.
Ei siinä kestä kauan. Palat ovat isoja.
Hyvä on. Mutta lupaa siivota, kun olet valmis.
Lupaan.
-No niin, Trampoliinium. -Jee!
-Bluey. Palapeli? -En ole valmis.
-Voimmeko mennä kirjastoon? -Ei, menemme Trampoliiniumiin.
-Entä sen jälkeen? -Hyvä on. Mennään sen jälkeen.
-Lupaatko? -Lupaan.
Hurraa!
-Aika lähteä. -Voi ei!
-Pian on ruoka-aika. -Yksi minuutti lisää!
-Saitte jo 20 minuuttia lisää. -Juokse, Bingo.
Selvän teki. Tulen sinne.
Tulkaa takaisin! Lopettakaa!
-Voimmeko mennä kirjastoon nyt? -Se on kiinni.
Sanoit, että menemme Trampoliiniumin jälkeen.
Mutta olimme siellä pidempään kuin luulin.
-Mutta sinä lupasit. -Voi veljet.
Tämän jakson nimi on: "Promises".
-Öitä, lapset. -Öitä, isä.
-Oletko yhä kiukkuinen? -Sanoit, että menemme kirjastoon.
Se oli kiinni.
Lupasit, eikä lupausta saa rikkoa.
Tiedän, mutta...
-Miksei pandapalapeliä ole siivottu? -Äkkiä. Piiloudu.
-Missä hän on? -Kuka?
Lapsi, joka rikkoi lupauksensa siivota pandapalapeli.
Mielenkiintoista. Rikkoiko Bluey lupauksensa?
Rikoit oman lupauksesi. Minäkin saan rikkoa.
-Mitä? -Totta. Isä rikkoi lupauksensa.
Kirjasto oli kiinni.
-Meillä taitaa olla lupausongelma. -Joo.
Hyvä on. Tästä lähtien kukaan ei lupaa mitään.
-Mutta lupasit rakastaa meitä aina. -En ajatellut loppuun asti.
Voitte yhä tehdä lupauksia. Ne vain täytyy pitää.
Joo, se on järkevämpää.
Tästä lähin pidämme lupaukset.
-Vaikka tulisi mitä. -Vaikka tulisi mitä.
-Hyvää yötä kaikille. -Pandapalapeli!
Tulkaa, lapset. Pitäkää kiirettä!
Käskin Bingoa pitämään kiirettä. Hän sanoi: "Minähän pitelen."
Isä, leikitkö Taaperoita kanssamme kirjastossa?
Leikin mitä vain, jos pidätte kiirettä.
-Lupaatko? -Lupaan. Tulkaa nyt.
Bingo, isä lupasi leikkiä Taaperoita kirjastossa!
-Jee! -Hetkinen. Mitä Taaperot on?
Tätäkö Taaperot on?
Kaikkialle kävellään polvillaan.
-Ei ikinä. -Mutta lupaus on lupaus.
Hyvä on.
Anteeksi.
Täällä alhaalla.
-Hei. -Minä haluaa isojen poikien kirjoja.
-Lehtien vieressä. -Kiitos.
Anteeksi. Auttaisitko pikkuveljeäni?
-Toki. Tässä, poikaseni. -Lue minulle.
-Se oli hauskaa. -Joo, joo.
-Pidit lupauksesi hienosti. -Kiitos.
Siitä puheen ollen. Bluey, voinko laittaa kirjani kassiisi?
Joo.
Lupaatko, että se käy? Vain kaksi kirjaa.
-Joo, lupaan. -Hienoa. Tässä ne ovat.
Mitä?
-Odottakaa. Kirjat ovat painavia. -Kiitos, Bluey. Olet huippu.
Kuulkaahan. Ette voi käyttää lupauksia toistenne huijaamiseen.
Lupausten tarkoitus on rakentaa luottamusta.
Ilman luottamusta mikään tämä ei ole mahdollista.
-Eikö mikään maailmasta? -Ei mikään.
-Ei kirjastoja, teitä, sähkölinjoja. -Eikö sähkölinjoja?
Enpä tiedä. Luulen, että sähkölinjoja olisi silti.
Ei olisi.
Äiti on oikeassa. Ei enää lupaushuijauksia.
-Voimmeko mennä leikkikentälle? -Niin, voimmeko?
Voitte, mutta syömme pian. Kun käsken lähtemään, sitten lähdetään.
-Hyvä on. -Lupaatteko?
Lupaamme.
Lentävä kettu.
-Taitaa olla minun vuoroni. -Minun vuoronipas.
Bluey, auta.
-Onko kaikki hyvin? -En pääse alas.
-Kapua alas samaa tietä. -Olen liian korkealla.
Sanoin Bingolle: "Lopeta kiukuttelu."
Hän sanoi: "Mutta aloitin vasta."
-Äiti, Bingo jäi jumiin. -Hyvä tavaton.
-Tule. Hyppää luokseni. -En halua.
Ei hätää. Otan sinut kiinni.
-Lupaatko? -Lupaan.
Hyvä tavaton.
-Nyt mentiin. -Bluey, syömään. Aika lähteä.
Pyysin Bingoa siivoamaan helmensä pois.
Hän sanoi: "Se ei ole kiinnostava."
Kerrotteko tarinoita meistä, kun nukumme?
Menkää takaisin sänkyyn.
Lupaan rakastaa teitä aina.
Suomennos: Anu Miettinen