Mor.
Far.
Bingo.
Bluey.
Læg vægten på armene -
- læn dig forover og løft højre ben fra gulvet.
Du har ikke en chance.
- Hallo! - Se, Raylene, den vipper.
Børn, I må ikke tage billeder af folks numser.
Men vi er feriemennesker.
Det er første gang, vi har set denne bagdel.
Det her blev godt.
Jeg er lige glad. Det er uhøfligt. Tag billeder af noget andet.
Jeg tager billeder af blade. Blade er spændende.
Hvorfor må man ikke fotografere numser?
Det er jo bare en numse.
Tro mig, jeg har været på denne planet længere end dig.
Hvis I vil have noget at lave, skal opvaskemaskinen tømmes.
- Far kommer ind i rummet. - Far, se mine bladbilleder.
- Seje blade, Bingo. - Far, kan du læne dig frem?
- Bluey. - Hvad?
Aldrig. Jeg er ikke født i går.
- Du er ikke født hvad? -"Jeg er ikke født i går." Et udtryk.
Det betyder, at jeg har været her længe nok til at vide -
- at det ikke er en god idé at vise jer numsen.
"Født i går."
- Bingo, jeg har en idé. - Er det at tømme opvaskemaskinen?
Nej. Far, kan du lade som om, du faktisk blev født i går?
- Ja. -Er det for sent at bøje sig?
Dette afsnit af Bluey hedder "Born yesterday"
- Klar og født i går. - Hurra!
Min anden dag på planeten. Se alt det her. Det er fantastisk.
Og se den her lille blå ting. Åh, og den røde.
- Hej. - Den kan lave lyd, fantastisk.
- Hvem kalder du "den"? - Vi har navne.
Åh, undskyld. Jeg blev født i går. Jeg ved ikke, hvad et navn er.
Det er noget, man kalder noget.
- Mit navn er Bluey. - Og mit er Bingo.
- Blue-y? Bing-o? - Ja.
- Må jeg få et navn? - Du har allerede et.
- Det er Bandit. - Band-it. Jeg kan lide det.
Åh, se. Det er det mest fantastiske, jeg har set.
- Det er bare en taburet. - Hej med dig. Mit navn er Bandit.
Taburetter kan ikke tale.
- Ikke? Hvorfor? - De er ikke levende.
- Levende? - Ja.
- Levende? - Nej, det er den ikke. Eller er den?
Det der hedder mad. Man putter det i munden.
- Hvorfor skulle jeg stoppe ... - Jeg føler mig som en ny hund.
- Jeg elsker mad. - Tak for opdateringen.
Og taburetter kan ikke tale.
- Hvad har I gjort ved far? - Han blev født i går.
- Han ved ingenting. - Er du i live?
- Hej, jeg er din kone. - Min "kone"?
Og hvis jeg skal fortsætte med det, lærer du om opvaskemaskiner.
"Opvaskemaskine". "Kone". Der er så meget at lære.
Det her er udenfor.
- Her er græs og træer. - Et hegn.
- Pas på! - Hvad er det?
Der er en enorm ildkugle i den store blå tingest.
- Det er solen. Den skal være der. - Og den store blå ting er himlen.
- Det her er en gynge. - Skub.
- "Gyng". - Nej, den anden vej.
- Okay. Gyng. - Nej.
- Denne vej. - Åh, gynge.
Det her er vores gade. Her er nogle biler og en fugl.
Affald.
Tænk ikke på solen. Den skal være der.
- Åh, okay. - Kom nu, Bandit.
- Fortsæt med at gå. - Jeg har en kone.
Bandit, du skal nok ikke sige noget -
-om solen til folk ved busstoppesteder.
- Nej. - Hvorfor?
- Det er svært at forklare. - Jeg vil have mad.
- Ja, jeg har bøf- og bacontærte. - Mad.
- Åh, hej Bandit... - Far, nej.
- Det er min tærte. - Far. Slip.
- Giv mig den. - Slip den.
- Her. - Mad.
Han spiste al saucen.
Undskyld, Luckys far. Han blev født i går.
- Det kan man roligt sige. - Jeg kan ikke holde ham.
- Løb, Luckys far. - Men jeg skal den vej.
- Mad. - Gå nu bare.
- Farvel mad. - Man må ikke tage folks mad.
- Hvorfor? - Fordi den ikke tilhører dig.
"Tilhører"?
Ja. Alles ting er ikke alles.
"Alles"?
Tag ikke folks mad og tal ikke om solen, okay?
- Du må bare stole på os. - Hvorfor?
Fordi vi har været på planeten længere end dig.
- Det er sandt. Jeg blev født i går. - Hej, Bandit.
Jeg har intet at sige om solen.
Fedt.
- Wow. Navn? - Det der hedder...
Vent. Der opstår bare problemer, når vi siger, hvad ting hedder.
Kan vi ikke bare lade ham nyde at se på ting i dag?
Ja, vi kan lære dig navne senere.
- Navn? - Det er ligegyldigt. Kig bare.
Levende.
Hej med dig.
Du må godt holde op med at lege "født i går".
- Er I sikre? - Ja, det var sjovt.
Ja, meget. Tak.
Intet problem. Jeg nød det. Jeg føler mig som en ny hund.
Hjælper du mig med at tømme opvaskemaskinen?
Fint.
Godt, unger.
- Unger? - Ja?
Er far holdt op med at lege "født i går"?
- Ja. - Okay, jeg spurgte bare.
Tekster: Mette Moore