Äiti.
Isä.
Bingo.
Bluey.
En pidä kotitöistä.
Hoidetaan ne vain. Sitten voimme rentoutua.
-Hoplaa. -Kotitöitä.
-Häivytään. -Seis.
Tulemme tänne seuraavaksi. Teidän on siivottava peittolinnoitus.
Mutta me leikimme.
Voitte leikkiä siivouksen jälkeen.
Hyvä on, äiti.
Auts.
Joko lopetit tältä päivältä?
-Katso tuota. -Mikä on?
Lapset eivät koskaan kävele normaalisti.
-Mitä? -Katso.
-Näetkö? -Ymmärrän, mitä tarkoitat.
-Katso. Taas se alkaa -Tule. Meillä on töitä.
En tee mitään, ennen kuin toinen lapsista kävelee ohi normaalisti.
-Bandit. -Katso. Nämä lapset ovat hassuja.
Tiedän, mistä he ovat perineet sen.
-Teet tämän oikeasti. -Minun on pakko.
Sovitaan ainakin säännöt. Mitä tarvitaan, että jatkat töitä?
Vain jalkaa toisen eteen.
-Eihän se ole liikaa pyydetty. -Hyvä on.
Näetkö? Nyt näyttää hyvältä. Pum. Tule.
Katso hänen käsiään. Ne seuraavat hänen jalkojaan.
Niinkö?
Niiden pitäisi mennä toiseen suuntaan, päinvastoin kuin jalat.
-Aivan. Onpa hassua. -Sitä juuri tarkoitan.
Lakanat. Voi, lakanat.
Tuo ei ole lähelläkään normaalia kävelyä.
Hetkinen. Kas noin.
Jalat hyvin. Kädet hyvin. Nyt on hyvä.
Takaperin.
-Ja siinä se tuli. -Tämä on vaikeaa.
Tyydyn jopa samaan hassuun kävelyyn tuolta tuonne.
Mutta katso: Yksi, kaksi, kolme eri kävelyä kolmen metrin sisällä.
-Miksi he tekevät niin? -Koska he ovat hassuja.
Sou, sou, soudetaan Matka jatkuu vaan
Tuo ei ole edes kävelyä.
Keitän teetä. Tässä menee jonkin aikaa.
Norsu.
Hop, hop.
-Kenguru. -Mitä minulta jäi väliin?
Kana. Käymme läpi eläinkuntaa.
Tuo on emu.
Niin, tai ehkä strutsi tai iso ankka.
Tuo on joku...
-Aasi. -Jotkut näyttävät vaikeilta tehdä.
Tiedän. Eivätkö he väsy?
-Meillä on voittaja. -Herttinen. Tuo on vaikuttavaa.
Miten tuo tehdään? Jalkojen pitää olla ulospäin kuin ankalla.
-Sitten ne käännetään sisäänpäin. -Pyörien.
Aivan. Pyörien.
Onnistuit, kulta. Tuo on hyvä.
-Miten jalkani ovat? -Hyvin, kulta.
No niin. Pyörähdys.
Voi, veljet. Pyörryttää.
Odota. Taisin onnistua.
Pitää sanoa: "Piiup, piiup," samalla.
-Et pyöri. Pitää pyöriä. -Niin.
Bluey, katso.
Mitä he tekevät?
En tiedä. Ei näytä kotitöiltä.
-Mitä täällä tapahtuu? -Hei, tytöt.
-Eikö teidän pitänyt siivota peitot? -Teimme sen jo.
-Eikö teidän pitäisi tehdä kotitöitä? -Emme ole aloittaneet.
-Miksi? -Yritämme kävellä kuin te.
-Miksi? -Ei tietoa.
-Niin. -Hyvä on.
Voiteko näyttää, miten teette Piiup-kävelyn?
Voimme.
Aloitetaan jalat ulospäin. Sitten ne kääntyvät sisäänpäin.
Ulos. Sisään. Ulos.
-Ulos. Sisään. Ulos. Sisään. -Peppu kauemmas.
-Ulos. Sisään. -Noin.
-Isä, pitää tehdä ankan jalat. -Ai niin, unohdin.
Ja pitää sanoa: "Piiup."
Äiti, sinä onnistuit. Niin sinäkin, isä.
Onnistuin.
-Noin juuri. -Hyvä, isä.
Talo on yhä sotkussa, eikä ole imuroitu.
Mutta osaamme nyt Piiup-kävellä.
-Se sopii minulle. -Samoin.
Me saimme omat kotityömme tehtyä, joten menemme leikkimään.
-Menkää, tytöt. Hyvin tehty. -Hei hei.
-Bandit, katso. -Mitä?
Onko tuo hyvä?
Kädet heiluvat. Yksi jalka menee toisen eteen.
-Onko nyt hyvä? -On.
-Jee! -Jee! Hurraa.
Aikuiset ovat hassuja.
-Tiedät, mitä se tarkoittaa. -Jatketaan kotitöitä.
-Jep. -Hoidetaan ne vain.
Sitten voimme rentoutua.
Suomennos: Päivi Salo