Mamma!
Pappa!
Bingo.
Bluey!
Ok, vi har oppdaget Antarktis.
Det er på tide å seile tilbake til Australia.
Kaptein...
Kan jeg fortsatt skrubbe dekket?
Ja. Hør her, sjømenn.
Det blir en lang og farlig reise.
Men så lenge vi ikke gir opp, kommer vi tilbake til Australia.
-Hurra! -Så hvem...?
På tide å dra, Rusty.
Mamma er her. Ha det!
Hva? Hvordan kommer vi oss til Australia?
Jack er kaptein nå.
Hva? Hvorfor meg?
Du står nærmest.
Jeg vet ikke hvordan vi kommer til Australia.
Seil den veien i seks uker og ikke gi opp.
Seks uker?
Pappa kommer nok før det.
Vi henter Jack
Vi henter Jack på skolen
Vi henter Ja, vi henter Jack på skolen
Hvorfor ser vi aldri noen kenguruer når det er et skilt her?
Jeg vet ikke. De må være her et sted.
Sving til venstre her.
Takk, GPS.
Lulu, hva skulle vi gjort uten GPS?
Om 100 meter, sving...
Hva? Sving hvor?
-Å, nei! -Hva er det?
Batteriet er dødt.
Vi har ikke GPS!
-Kjære vene. -Det er ikke bra.
Jeg kan ikke veien til Jacks skole.
Hvorfor ikke?
Jeg har bare vært der to ganger, og jeg har satt på GPS-en og kjørt.
Jøss. Jeg vet ikke hvordan vi skal finne Jack.
Kjære vene.
Denne episoden av Bluey heter "Oppdager".
Hva skal vi gjøre, kaptein?
Bluey, kanskje du kan gjøre noe med seilene.
Coco, kan du styre oss et sted?
Hvilken vei?
Dit Rusty sa, antar jeg.
-Se opp for korallrev. -Ok.
Coco, på tide å dra!
Mamma er her.
Pang!
Vi kjørte på et korallrev.
Å, nei! Jeg falt over bord!
Jeg håper dere kommer fram!
Ikke gi opp!
Dette er ikke bra.
Jeg spør dem.
Jordbær!
-Hei. -Hola.
Jeg prøver å finne min sønns skole.
Vet du ikke hvor den er?
Han setter på GPS-en og kjører bare.
Jeg er ikke herfra, så...
Ikke vi heller. Jeg er fra Argentina.
Vi er ryggsekkturister.
Ok. Kan jeg låne telefonen din?
Ja, her.
-Takk. -Men det er ikke dekning.
Jøss.
-Vil du ha et jordbær? -Ja, takk!
Sånn, reparert.
Bra jobbet, kaptein.
Vi har mistet forsyningene, men så lenge du er her, så...
-Å, nei! -En kjempeblekksprut tok meg!
Nei!
Det er opp til deg, Jack!
Ikke gi opp!
Det var bortkastet tid.
Nei, det var det ikke.
Ja! Sånn, ja.
Hei. Du er vel ikke fra Argentina?
-Nei. -Bra.
-Har du en telefonlader? - Jeg har ikke en telefon.
Hva? Hvorfor ikke?
Jeg hadde en, men folk ringte hele tiden.
Jøss. Jeg leter etter min sønns skole.
Vet du ikke hvor den ligger?
-Han setter på GPS-en og... -Lulu!
Det er Glass House-skolen.
-Du er langt fra den. -Jøss.
Jeg kan tegne et kart hvis du vil.
Ja, et kart.
Men det kommer til å koste.
Hvor mye?
Et jordbær.
Ok, bare følg veien, så kommer du fram.
-Flott. Hvor lang tid tar det? -Evigheter.
Jøss. Er det ikke en raskere vei?
-Det er en snarvei, men... -Men hva?
Det er en landevei, og du ser ut som en...
-Fortsett. -En bygutt?
-Hør her, vis meg snarveien. -Ok.
Det er en gammel grusvei her.
-Pappa liker ikke skitt. -Lulu!
Dere kommer til å bli skitne.
Ingen flere forsyninger.
Og jeg vet ikke om vi er på vei i riktig retning.
Og dekket må skrubbes.
Her er det.
-Det er snarveien. -Hva står det på skiltet?
Det står at veien bare er for bilder med firehjulsdrift.
Har vår bil firehjulsdrift?
Nei, den har allehjulsdrift.
-Hvor mange hjul har vi? -Fire.
Lulu, hold jordbærene.
Vi kommer, Jack!
Dag 102.
Hele besetningen borte.
Ingen tegn til land.
Ingen flere forsyninger.
Vi kommer ikke til å klare det.
Går det bra, Jack?
Ja, Calypso.
Han greier det! Alt er bra!
Våkne, frøken Lulu!
Kakaduer!
Ja!
Vi kommer, Jack!
Se, pappa!
Kenguruer!
Kakaduer?
Kakaduer!
Kom igjen!
Bilen blir i hvert fall skitten.
-Gikk ikke det bra? -Jo!
Men det er jordbærsyltetøy på kartet.
Det går bra, vennen.
Vi trenger det ikke lenger.
Pang! Land!
Jeg ga ikke opp.
Bra jobbet.
Er dette Australia?
Ja, dette er Australia.
Tekst: Tone Hansen