.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicB.org
Vår mamma är död!
–Hej, jag heter Eddy. –Herregud! Det är Johnny!
Eddys fru är död.
–Hur länge? –Gifta på riktigt? Bara två år.
Hör här. Vi får ärva huset. Men vi är tre som delar på det.
–Dela det med frun? –Vi säljer det.
BOJKOTTA VIT KONST
–Vad fan...? –Stick! Ingen vill ha dig här!
Jävla idiot– "gringo"...!
Vad fan...? Lyn. Lyn.
God morgon.
Du vet att jag inte gillar att dela säng med nån.
Jag kunde inte sova i en säng vid fönstret. Nån flyttade den.
De är väl inte oroliga för skjutningar längre.
Lesbiska "Martha Stewart" är igång.
Hon är säkert en fin människa, men måste vi ha med henne att göra?
Inte länge till. Jag ska diskutera med markspekulanten.
Tror du att han – eller de – kommer att vilja köpa huset?
Det hoppas jag.
Eller så struntar vi i vårt arv och besparar oss en massa besvär.
Men arvskifte tar sex månader.
Vad betyder egentligen arvskifte?
När jag vaknade mindes jag inte varför vi är här.
Följer du med?
Jag skulle gärna göra det.
Men Juniper flög hit för att hämta sin bil. Jag ska möta honom.
Jag sover nog över.
Hej.
–God morgon! –God morgon, Eddy.
Här får ni nåt i magen innan ni sticker.
Min chilaquiles är 100 procent vegansk.
Jag kollade på nätet för säkerhets skull.
Vad gulligt av dig. Jag önskar att vi hade tid att...
Men vet du vad? En smakbit kan ju inte...
Herregud! Det är ju... gudagott.
Du bör veta att jag kollar upp olika alternativ för huset–
–inklusive försäljning.
Det är dit jag är på väg nu. Tack för... allt det här.
Seriöst! Tack. Jättegott...!
Jag vill inte sätta mig på tvären, men jag vill inte sälja.
Såvitt jag vet äger jag en tredjedel av huset–
–så jag kanske bör ha nåt att säga till om.
Jag tycker att vi kan diskutera saken när Emma har kollat upp allt.
Jag skulle veta mer–
–om jag kunde få se bokföringen och kanske deklarationerna?
För att få veta mer. Skulle jag kunna få se dem?
Er mamma skötte bokföringen. Jag får leta rätt på allt.
Det uppskattar jag verkligen.
Men jag säljer inte, oavsett hur bokföringen ser ut.
–Det skulle jag aldrig göra mot Vida. –Då ses vi i rätten.
Det här är "La Pinche Chinche".
Hör på om de tragedier som gentrifieringen orsakar.
Jag kände familjen som bodde här. Jag gick i skolan med sönerna.
Men eftersom deras hyresvärd var hungrig på Trump–dollar–
–har de spritts för vinden.
Eller åtminstone till Norco, men med fem personer i en etta.
Men vet ni vad den egentliga tragedin är?
Där har ni den. Det där är folk härifrån.
Jag klandrar dem inte. Alla måste äta och betala hyran–
–men de sätter sista spiken i den jävla kistan!
–De bygger jävla staket... –Gentrifieringsstaket!
De byggs för rika jävlar som koloniserar vårt område!
Vad är det som händer?
Ursäkta om jag förstörde inspelningen.
Jag blir bara så arg.
Nej, det är lugnt.
Vill du avsluta? Det är till min vlogg.
–Den här handlar om... –Jag prenumererar på din vlogg.
–Vill du att jag ska göra det? –Va? Ja!
Vi ställer oss här.
–Redo? –Ja.
Lyssna, mitt folk. De här opportunistiska jävlarna–
–mutade politiker och markspekulanter–
–med sina tal om folkets röst i planeringen är bara snack.
De avser att utplåna oss! Vad ska man göra åt det?
Det ska jag berätta.
Vi ska höja vår röst och använda den–
–för att försvara det som är vårt...
med alla medel. Fattar ni?
Tlaloc, klart slut.
–Du behöver inte sända det. –Jo, det ska jag.
Det är vad jag försökte få fram. Det är jättebra.
Okej, då.
Jag måste till skolan. Jag tar bussen nuförtiden, så...
–Vi ses väl på Vigilante's? –Ja. Såklart.
Då ses vi.
–Lite mer? –Ja, älskling.
Åh, satan...!
Älskling? Har du med dig plugg?
Nej, det går bra med fingrarna.
Vänta nu lite... Ska du redan klä på dig?
Ska jag vara halvnaken när du gör slut med mig?
En paus. Jag vill ta en paus, för bådas skull.
–Som sagt. –Kan du... Kan vi skippa det där?
Jag ber om ursäkt för att jag gör "det där".
Kom igen, det här är jättesvårt för mig.
Menar du allvar?
Jag ville inte att det skulle bli så här. Fan!
Cylindern typ... fastnar.
Ja, okej. Du!
Jag vill stötta dig.
Om du behöver... Om du behöver ett avslut–
–eller nåt, så vill jag vara... Jag vill inte vara...
Här får du ditt avslut. Du gjorde slut efter att jag slickat din röv.
Vänta. Vilken jävla grej att säga precis innan du går.
–Du klarar dig nog. –Vänta! Lyn!
Det där är din resväska.
–Har du packat mina väskor? –Bara en.
Jag vill inte behöva fråga det här, men...
Förlåt, älskling. Lyn, menar jag.
En sak ska du veta om dig själv...
Du gjorde slut två dagar efter min mors begravning. För sån är du.
Oändliga ande, bered vägen så att hon blir upplyst.
Bered vägen för henne. Upplys henne. Öppna hennes ögon.
Du är dumpad. Din "gringo" har gjort slut.
Det smakar lite beskt, men det lugnar.
Gumman, hör på mig. Han var inte den rätte för dig.
–Ja, ni sa det igår. –Och? Hade jag rätt?
Men ni sa nåt annat. Ni sa att...
Att din älskade alltid har varit och alltid kommer att vara här.
Precis. Men det är förvirrande.
Varför förvirrande? Korten har talat.
Din stora kärlek är här. Hemma.
Det kan bara syfta på Johnny, att vi är ämnade för varandra.
Korten sa inget om nån man, hjärtat. Det är större än en man.
Jag fattar inte. Kan ni fråga korten om Johnny fortfarande älskar mig?
Det behöver jag inte se i korten.
Ja, den här Johnny är fortfarande förälskad i dig.
–Man kan man kalla det kärlek? –Vänta. Så...
–Han älskar mig alltså? –Herregud. Visst. Ja.
Tack! Tack, doña Lupe!
Tack! Och för... det här också.
Ja, jag vet. Idioterna lyssnar aldrig.
De får skylla sig själva.
Jag föreställde mig dig i höga stövlar, pulsande i snön.
Inte än. Jag har saker att göra här.
–Du har inte ätit nåt. –Jag äter inte sötsaker.
–Det var nåt nytt. –Jaså?
När det här var ett bageri lät du mig köpa orejitas till dig efter skolan.
Så lustigt. Det minns jag inte.
Inte? Men så var det.
De är inte lika goda som på den tiden.
Nuförtiden förvandlas allt till en plastversion av vad det en gång var.
Titta bara: "Goya–kaffe med mandelmjölk."
Vad är det för nåt? Och vilket bageri hade bord och WiFi när vi var barn?
Det är det enda stället med WiFi i närheten, så det tackar jag för.
Jag hörde att du funderar på att göra affärer med Nelson.
–Det här jävla området! –Nelson har förvandlat området.
–Du kan inte överlämna ert... –Cruz.
Vi diskuterar inte det här.
Förlåt. Jag bara... Ja. Okej.
Då så... Tillbaka till jobbet.
Jag...
Jag finns här intill, Unidos i East Side.
Cruz... Tack för sötsaken.
Ring, messa, eller skicka röksignaler om du behöver nåt medan du är här.
Eller när du är i Chicago.
Sköt om dig.
Du har ju ingen toalettsits. Jag fick typ sitta på huk.
–Varför har du ingen toalettsits? –Det är bara killar här.
Jo, men för kunder?
–Är du klar? –Vad menar du? Jaha. Ja. Tack.
–Jag följer dig ut. –Allt väl?
–Absolut. –Det verkar inte så.
–Nåt du vill prata om? –Nej. Nej, nej! Gör inte så.
–Gör vadå? –Lyn.
Jag beklagar verkligen det som hände din mamma.
–Jag är ledsen att hon är borta. –Tack.
Jag borde inte ha gått på likvakan. Jag borde ha kommit ihåg...
–...att du bara för otur med dig. –Kom igen...
Du är van nu. Alla de gånger du kom hit–
–efter nåt misslyckat förhållande, tog jag dig tillbaka, som en idiot.
Och du bara krossar mitt hjärta!
Det är mer invecklat än så, Johnny.
Den här gången släpper jag inte in dig.
Jag är inte samma idiot som förut som började dregla av din doft.
Jag har en underbar tjej och jag ska bli far. Och vet du vad?
Jag har aldrig varit lyckligare, så jag ber dig... Snälla...
Oavsett hur länge du är här, håll dig borta från mig.
–Pappa, har du inte varit på dialys? –lnte idag, gumman.
Du måste gå på dialys idag, annars blir du jättesjuk.
–Johnny kom inte. –Va?
–Kan du boka en annan tid? –Nej, då blir du av med din plats.
Ert samtal kopplas vidare...
Sätt på dig byxorna igen, så hämtar jag Johnny.
Johnny!
Är du Vidalias dotter?
–Vad tråkigt. Jag beklagar sorgen. –Tack.
Ja... Du vann alltid i rättstavningen.
Du slog alltid min dotter Chela.
Du var verkligen jätteflitig.
Men nu är du här, precis som jag.
Nära att förlora allt.
–Nej, jag... –Du behöver inte skämmas.
De är huggormar. De här människorna suger blodet ur området.
Men det här var nåt man väntade sig för er del.
Sen er mor blev... du vet...
slutade folk gå till baren.
Jag vet inte hur hon lyckades hålla igång den.
Inte för att familjen Hernandez nånsin har varit affärsmänniskor.
Inte ens innan. Men er morfar höll åtminstone igång baren.
–Vi är redo för er, señora Benitez. –Kul att se dig, gumman. Lycka till.
Hon är... Hon är verkligen borta.
Mamma är borta.
Tack, Daria.
Smaka det här kaffet. Det är jättestarkt!
De här killarna började brygga det i sitt garage.
Nu har de butiker i hela L.A.!
Vi försöker öppna en på Cesar Chavez.
Folk kommer att älska det. Smaka!
Jag är här för att prata affärer.
Okej. Raka puckar. Det gillar jag.
Det kommer att behövas lite fiffel–
–men jag är beredd att tillgripa tvång–
–för att du ska få ett bud som täcker båda bolånen.
Båda bolånen? Vad pratar du om?
Jag ska visa dig.
Din mor, må hon vila i frid...
hade inte höjt hyresgästernas hyra sen hon tog över från din morfar.
Hon klarade inte amorteringarna på det första lånet–
–det hon tog för renoveringen av huset.
När hon sen blev sjuk kunde hon inte hålla igång baren–
–så intäkterna började sjunka.
Då gav vi henne ett generöst erbjudande på ett andra bolån–
–på 110 procent av husets värde.
–Vad du ser här... –Du utnyttjade min mor.
–Vi är skyldiga mer än huset är värt. –Det kan se så ut, ja.
Men du är smart tjej.
–Tack ska du ha. –Tänk efter.
Din mor satt i knipa. Det gällde liv eller död för henne.
Och du bör nog också börja se saken ur den synvinkeln också.
Du visste att Vidalia inte kunde betala av lånet.
Jag vill att du fokuserar på det här... Ni riskerar utmätning.
Inte bra för din kreditvärdighet.
Så om jag lyckas ge er ett bud som täcker båda bolånen...
Emma... Motta det med öppna armar.
Ingen annan kommer att ge er den summa ni är skyldiga.
Jag vill hjälpa dig...
Jag betalar hellre min mors skuld än säljer till dig.
Det är faktiskt precis vad jag ska göra.
Skulle inte du sova över hos Jupiter?
Jupiter är ute ur bilden.
–Hur mycket får vi för det? –Det ser inte bra ut.
Vida var skyldig massor.
Hon var skyldig allt, rättare sagt. Hon klantade sig.
Vänta. Så... vad kommer att hända?
Vi får vara kvar ett tag till, tills jag räknat ut vad jag ska göra.
Tills jag räknat ut vad vi ska göra med allt det här.
Tänkte du inte säga nåt om det?
Jag tänkte att ni skulle få reda på det.
–Går flan att äta efter två dagar? –Ja.
Flan håller i en vecka. Ibland längre.
Den måste ätas.
Det här är majsflan. Det där är choklad.
Den här har mysko nötter i, så... Den är inte så god.
Jisses... Vad hette...
Chela i efternamn?
Tjejen jag alltid slog i rättstavning.
Hon med födelsemärkena?
–Benitez, tror jag. –Visst, ja.
Benitez. Hennes mor är en skitstövel.
Japp. Ingen trevlig kvinna.
Hon skapade problem för oss både här och där.
Vilken gammal skvallerkärring.
Visst är det mjölk i flan?
Ja. Och ägg.
Skit samma.
Gud... Jag hade glömt hur flan smakar.
Det är omöjligt att förbli vegan här.
Oroa dig inte. Vi säger inget till nån.
Text: Sylvia Ziegler www.sdimedia.com