.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicB.org
Vores mor er død.
– Hej. Jeg hedder Eddy. – Du godeste. Det er Johnny.
Eddys kone er død.
– Hvor længe? – Gift? Kun to år.
Hør her. Vi arver bygningen. Men vi er tre, der skal dele.
– Os og konen? – Vi sælger den.
BOYKOT HVID KUNST
– Hvad fanden? – Skrub af. Ingen vil have dig her.
Din skide gringo.
Hvad fanden? Lyn. Lyn.
Godmorgen.
Du ved, at jeg hader at dele seng med nogen.
Jeg kunne ikke sove ved vinduet. Nogen har flyttet min seng.
De er vel ikke bekymrede for skyderier længere.
Lesbiske Martha Stewart er vågen.
Hun er sikkert sød, men skal vi have med hende at gøre?
Ikke meget længere. Jeg skal mødes med bygherren.
Tror du, at han eller de vil købe bygningen?
Det håber jeg.
Vi kan også opgive vores arv og slippe for en masse besvær.
Det tager seks måneder at stadfæste.
Hvad betyder det?
Da jeg vågnede, havde jeg glemt, hvorfor vi er her.
Tager du med?
Jeg ville gerne.
Men Juniper er fløjet hertil for at hente sin bil. Jeg skal se ham.
Jeg sover nok derovre.
Hej.
– Buenos días. – Godmorgen, Eddy.
Lidt til maven, før I smutter.
Min chilaquiles er 100 procent vegansk.
Jeg har tjekket online.
Hvor sødt af dig. Gid vi havde tid til at...
Men ved du hvad? En lille bid kan jo ikke...
Du godeste. Det er jo... fantastisk.
Du bør vide, at jeg tjekker forskellige muligheder for bygningen.
Inklusive salg.
Det er der, jeg er på vej hen nu. Tak for... alt det her.
Seriøst, tak. Så lækkert.
Jeg vil ikke være på tværs, men jeg vil ikke sælge.
Så vidt jeg ved ejer jeg en tredjedel af huset –
– så jeg bør have noget at skulle have sagt.
Lad os diskutere det, når Emma har tjekket alt.
Jeg ville vide mere –
– hvis jeg kunne se regnskabet og måske selvangivelsen?
For at få mere at vide. Må jeg se dem?
Jeres mor passede regnskabet. Jeg må lede efter det.
Det påskønner jeg virkelig.
Men jeg sælger ikke, uanset hvordan regnskabet ser ud.
– Det ville jeg aldrig gøre mod Vida. – Så ses vi i retten.
Det her er "La Pinche Chinche".
Hør om de tragedier, som gentrificering forårsager.
Jeg kendte familien, der boede her. Jeg gik i skole med sønnerne.
Men fordi deres udlejer var sulten efter Trump–dollars –
– er de nu spredt for alle vinde.
De er faktisk i Norco, men med fem personer i en toværelses.
Men ved I, hvad den virkelige tragedie er?
Der er den. Det er folk herfra.
Jeg bebrejder dem ikke. Alle skal betale husleje –
– men de slår det sidste søm i den skide ligkiste.
– De bygger stakitter. – Gentrificeringsstakitter.
De bygges til rige svin, der koloniserer vores kvarter.
Hvad sker der?
Undskyld, at jeg ødelagde optagelsen, Mari.
Jeg blev bare så vred.
Nej, det er i orden.
Vil du afslutte det? Det er til min vlog.
– Den her handler om... – Jeg abonnerer på din vlog.
– Skal jeg gøre det? – Hvad? Ja.
Lad os stille os her.
– Er du klar? – Ja.
Mit folk, disse opportunistiske sataner –
– korrupte politikere og bygherrer –
– med deres snak om folkets stemme i planlægningen... Det er bare snak.
Det skal udslette os. Hvad skal vi gøre ved det?
Det skal jeg fortælle jer.
Vi skal hæve vores stemme og bruge den –
– til at forsvare det, der er vores...
med alle midler. Er I med?
Tlaloc, skifter og slutter.
– Du behøver ikke bruge det. – Jo, det gør jeg.
Det var det, jeg prøvede at sige. Det var supergodt.
Fedt.
Jeg skal i skole. Jeg tager bussen, så...
– Ses vi hos Vigilantes? – Ja. Selvfølgelig.
Vi ses.
– Lidt mere, skat? – Ja, skat.
Skat? Har du et plug med?
Nej. Det er fint med fingrene.
Vent nu lidt. Klæder du dig allerede på?
Skal jeg være halvnøgen, mens du slår op med mig?
En pause. Jeg vil holde en pause, for vores begges skyld.
– Det var det, jeg sagde. – Kan du... Kan vi droppe det der?
Undskyld, at jeg gør "det".
Kom nu, det her er svært for mig.
Mener du det?
Det var ikke sådan her, det skulle gå. Fandens også.
Cylinderen sidder fast.
Hør her. Skat?
Jeg vil gerne være her for dig.
Hvis har brug for en afslutning –
– eller noget... Jeg vil ikke være sådan.
Her er din afslutning. Du slog op, efter jeg havde slikket din røv.
Vent. Sikke noget at sige lige før du går.
– Du klarer dig nok. – Vent. Lyn...
Det er din kuffert.
– Har du pakket mine kufferter? – Kun én.
Jeg vil ikke spørge om det her, men...
Undskyld, skat. Lyn, mener jeg.
Dette skal du vide om dig selv:
Du gjorde det forbi to dage efter min mors begravelse. Sådan er du.
Uendelige ånd, bered vejen, så hun bliver oplyst.
Bered vejen for hende. Oplys hende. Åbn hendes øjne.
Du er blevet droppet. Din gringo har slået op.
Det smager lidt bittert, men det beroliger.
Min skat, lyt til mig. Han var ikke den rette for dig.
– Ja, det sagde du i går. – Og? Havde jeg ret?
Men du sagde noget andet. Du sagde, at...
At din elskede altid har været og altid vil være her.
Netop. Men det er forvirrende.
Hvorfor forvirrende? Kortene har talt.
Din store kærlighed er her. Derhjemme.
Det kan kun betyde Johnny. At vi er bestemt for hinanden.
Kortene sagde intet om en mand. Det er større end en mand.
Jeg forstår det ikke. Kan du spørge kortene, om Johnny stadig elsker mig?
Det behøver jeg ikke kigge på kortene for.
Ja, denne Johnny er stadig forelsket i dig.
– Man kan man kalde det kærlighed? – Vent. Så...
– Han elsker mig altså? – Du godeste. Ja.
Tak. Tak, doña Lupe.
Tak. Også for det her.
Ja, jeg ved det. Fjolserne lytter aldrig.
Det er ærgerligt.
Jeg forestillede mig dig i høje støvler i sneen i Chicago.
Ikke endnu. Jeg har ting at ordne her.
– Du har ikke spist noget. – Jeg spiser ikke søde sager.
– Det er nyt. – Jaså?
Da dette var et bageri, lod du mig købe kager til dig efter skole.
Hvor pudsigt. Det kan jeg ikke huske.
Ikke? Men sådan var det.
De er ikke lige så gode som dengang.
Nu om dage forvandles alt til en plasticversion af det, det var.
Se bare: "Goya–kaffe med mandelmælk."
Hvad er det? Og hvilket bageri havde borde og wi–fi, da vi var børn?
Det er det eneste sted med wi–fi her, så det er jeg glad for.
Jeg har hørt, at du vil lave forretninger med Nelson.
– Det her skide kvarter. – Nelson har forvandlet kvarteret.
– I må ikke overdrage jeres... – Cruz.
Vi skal ikke diskutere det her.
Undskyld. Jeg ville bare... Ja, okay.
Jamen så... Tilbage til arbejdet.
Jeg...
Jeg er inde ved siden af, Unidos Por East Side.
Cruz... Tak for den søde bid.
Ring, sms eller send et røgsignal, hvis du vil noget, mens du er her.
Eller når du er tilbage i Chicago.
Pas på dig selv.
I har jo ikke noget toiletsæde. Jeg måtte skræve.
– Hvorfor har I ikke et toiletsæde? – Der er kun fyre her.
Ja, men til kunder?
– Er du færdig? – Hvad mener du? Ja. Tak.
– Jeg følger dig ud. – Er du okay?
– Absolut. – Det virker ikke sådan.
– Vil du snakke om det? – Nej. Nej, nej. Lad være med det.
– Med hvad? – Lyn...
Det gør mig så ondt, at du har mistet din mor.
– Jeg er ked af, at hun er væk. – Tak.
Jeg burde ikke være kommet til sørgedagen. Jeg burde have husket.
– Du giver mig altid problemer. – Kom nu...
Du er vant til det. Alle de gange du kom –
– efter et mislykket forhold, tog jeg dig tilbage, som et fjols.
Og du knuser altid mit hjerte.
Det er mere kompliceret, Johnny.
Denne gang lukker jeg dig ikke ind.
Jeg er ikke længere det fjols, der begyndte savle af din duft.
Jeg har en dejlig kæreste og skal være far.
Jeg har aldrig været lykkeligere, så jeg beder dig...
Uanset hvor længe du er her, så hold dig fra mig.
– Far, har du ikke været til dialyse? – Ikke i dag, skat.
Du skal til dialyse i dag, ellers bliver du meget syg.
– Johnny kom ikke. – Hvad?
– Kan du bestille en anden tid? – Nej, så mister du din plads.
Dit opkald viderestilles...
Tag dine bukser på. Jeg henter Johnny.
Johnny?
Er du Vidalias datter?
– Det er trist. Jeg kondolerer. – Tak.
Ja. Du vandt altid i staveprøven.
Du slog altid min datter Chela.
Du var virkelig flittig.
Men nu er du her, ligesom jeg.
Tæt på at miste alt.
– Nej... – Skam dig ikke.
De er listige. Disse mennesker suger blodet ud af kvarteret.
Men det her var noget, man kunne forvente.
Siden jeres mor blev... Du ved...
kom folk ikke på baren.
Jeg ved ikke, hvordan hun holdt den åben.
Ikke fordi familien Hernandez er kendt som forretningsmennesker.
Ikke engang før. Men jeres morfar holdt i det mindste gang i baren.
– Kom med, señora Benitez. – Rart at se dig. Held og lykke.
Hun er... Hun er virkelig væk.
Mor er væk.
Tak, Daria.
Smag denne kaffe. Den er fantastisk.
Disse fyre begyndte i deres garage.
Nu har de butikker i hele I.A.
Vi vil åbne en på Cesar Chavez.
Folk vil elske det. Smag.
Jeg vil tale forretninger.
Okay. I gang med det samme. Det kan jeg lide.
Det vil kræve lidt snyderi –
– men jeg er parat til at bruge tvang –
– for at skaffe dig et bud, som dækker begge boliglån.
Begge boliglån? Hvad taler du om?
Lad mig vise dig det.
Din mor, må hun hvile i fred –
– havde ikke forhøjet huslejen, siden hun overtog fra din morfar.
Hun kunne ikke betale afdragene på det første lån.
Det, hun tog til renoveringen.
Da hun så blev syg, kunne hun ikke holde gang i baren –
– så indtægterne faldt.
Så vi gav hende et generøst tilbud på et boliglån mere –
– på 110 procent af bygningens værdi.
– Det, du har der... – Du udnyttede min mor.
– Vi skylder mere, end den er værd. – Det kan se sådan ud.
Men du er kvik pige.
– Tak skal du have. – Tænk over det.
Din mor var i knibe. Det handlede om overlevelse.
Du bør nok også begynde at se sagen fra den synsvinkel.
Du vidste, at Vidalia aldrig ville kunne betale lånet af.
Du bør fokusere på det her: I risikerer tvangsauktion.
Ikke godt for din kreditværdighed.
Så hvis jeg kan skaffe dig et tilbud, som dækker begge lån...
Emma... så tag imod det med åbne arme.
Ingen andre vil give jer det beløb, I skylder.
Jeg vil gerne hjælpe dig.
Jeg vil hellere betale min mors gæld end sælge til dig.
Det er præcis, hvad jeg vil gøre.
Skulle du ikke sove hos Jupiter?
Jupiter er ude af billedet.
– Hvor meget får vi for den? – Det ser ikke godt ud.
Vida skyldte mange penge væk.
Hun skyldte alt væk. Hun kvajede sig.
Vent. Så... hvad vil der ske?
Vi må blive her, indtil jeg har regnet ud, hvad jeg skal gøre.
Indtil jeg har regnet ud, hvad vi skal gøre med alt dette.
Ville du ikke sige noget om det?
Jeg tænkte, at I ville finde ud af det.
– Kan flan spises efter to dage? – Ja.
Flan kan holde sig i en uge. Eller længere.
Den skal spises.
Det her er majsflan. Det der er chokolade.
Den der er der underlige nødder i, så... Den er ikke så god.
Hold da op. Hvad var –
– Chelas efternavn?
Pigen, jeg altid slog i stavning.
Hende med modermærkerne?
– Benitez, tror jeg. – Nå ja.
Benitez. Hendes mor er en skiderik.
Ja. Ikke en rar kvinde.
Hun skabte problemer for os.
Sikke en gammel kælling.
Der er mælk i flan, ikke?
Jo. Og æg.
Pyt med det.
Jeg havde glemt, hvor godt flan smager.
Det er umuligt at være veganer her.
Bare rolig. Vi siger ikke noget til nogen.
Tekster: Lise Lønsmann www.sdimedia.com