- Skulle ikke du gå hjem tidlig, sjefen? - Jeg prøver på det.
- Hvorfor har de ikke begynt å støype? - Betongbilen fikk stopp borti gata.
- Alltid skal det være noe. - Dra hjem, vi fikser dette.
- Jeg må signere fakturaen. - Gjør det, så tar jeg vare på den.
Greit. Takk, Bobby.
- Men ring når det er gjort. - Skal bli.
Jeg har masse avisoverskrifter, men folk prater bare om kometen Clarke.
Dette blir tidenes nærmeste kometpassering.
Vi vil kunne se den i fullt dagslys.
Den ble nylig oppdaget og er ifølge NASA fra et annet solsystem.
- Du skremte meg. - Unnskyld.
- Hva er klokka? Sa vi ikke sju? - Jeg sluttet tidligere.
- Jeg kan gå ned hvis du vil. - Det går bra. Jeg er ferdig.
Hvor mange kilometer?
Åtte.
- Blir det selskap som planlagt i morgen? - Tuller du?
Nathan har invitert halve nabolaget.
- Hvordan går det med ham? - Bra.
- Hvor lenge skal vi ha det sånn? - Det er ikke noe jeg gjør bevisst.
- Gjør du dette for Nathans skyld... - Nei.
- Det gjør jeg ikke. - Nei vel.
Jeg lurte bare.
Det vil nok ta litt tid. Vi må gjøre en innsats begge to.
Vi klarer dette, Ali.
Jeg går i dusjen.
Jeg ber Deb sende ham hjem. Får du ham til å vaske hendene?
Pappa!
- Så godt å ha deg hjemme. - Ja.
- Liker du fremdeles tegnebordet? - Ja, jeg tegner fint på det.
Jeg ser det.
Jeg liker denne.
- Du er rene kunstneren. - Takk.
- Hvordan går det på skolen? - Bra.
- Snakker lærerne om denne? - Williams sa at Clarke består av gass.
Så asteroider består altså av promp? Da skjønner jeg.
Clarke er en komet, ikke en asteroide.
- Jeg trodde det var det samme. - Kometer beveger seg mye raskere.
Clarke er fra et annet solsystem, så de vet lite om den.
- Nå vet jeg to ting. - Hva da?
- At du og kometer består av promp. - Nei, det gjør du.
- Det gjør du! - Nei, du!
- Er denne bedre enn sprøyter? - Mye bedre.
Flott.
Hva er det?
Kommer mamma til å be deg flytte ut igjen?
Mamma og jeg må ordne opp i en del ting.
Men uansett... Se på meg.
Jeg er faren din og forlater deg aldri.
Jeg er glad i deg.
Forskere fortsetter å studere Clarke, kometen som nylig ble oppdaget.
Ulikt de fleste kometer og asteroider, som beveger seg saktere,
består denne av flere hundre biter som er brutt løs over millioner av år.
Clarkes hale er faktisk så lang at astronomene ikke ser enden.
- Nathan, gjør leksene dine. - Kan du hjelpe meg?
- Med hva? - Brøk.
- Du er jo god i matte. - Brøk er vanskelig.
Det er helt greit, for brøk og matte er viktig.
Tror du at pappa kan bygge skyskrapere uten matte?
Vil du bygge skyskrapere, som meg? Jeg skal hjelpe deg.
Gjesterommet, da.
- Fin kikkert! - Jeg ser ikke Clarke.
- Kanskje han sover ennå. - Pappa, da.
Flere av Clarkes større biter forventes å nå atmosfæren vår.
Ifølge forskere kan solas varme få bitene til å avgi gasser og endre bane.
Men det er visst ingen grunn til uro, for bitene brenner opp i atmosfæren.
Men det blir heftig å se på!
- John! Velkommen hjem, kamerat! - Hei, Ed. Står til?
- Hvordan går det? - Bra!
- Kommer dere etterpå? - Jeg sier aldri nei til gratis mat.
Det vet jeg godt. Vi ses.
Vi trenger mer øl og vin. Kan du handle? De kommer om en time.
- Nå? Jeg skulle fyre opp grillen. - Jeg må gjøre meg klar.
OK.
- Trenger du noe annet derfra? - Nei.
Forresten, kjøp pølsebrød. Og sennep. Vi har bare den sterke.
Takk.
- Får jeg en leke? - Hvis du er lydig og rask.
Wow.
Hvor skal de?
Vet ikke.
Se, der er Clarke!
Kult, hva?
Vi må skynde oss.
Nathan, kom.
Bud Light.
- Kan vi kjøpe noen juspakker? - Ja da.
Jus.
- Hvilke vil du ha? - Jeg liker de der.
Da tar vi dem.
- Så høyt! Hva er det? - Sikkert en savnet person.
Riksalarm?
Det amerikanske sikkerhetsdepartementet.
Hallo?
Dette er en riksalarm. Det er ikke en test.
John Allan Garrity.
Du er valgt ut til nødevakuering sammen med:
Allison Rose Garrity. Nathan Beckett Garrity.
Dere kan ta med ett kolli hver. Ingen unntak.
Sørg for at... Allison Rose Garrity.
Nathan Beckett Garrity
får ytterligere beskjeder. Dette er ikke en test.
Nathan, vi må dra.
- Jeg skulle jo få en leke! - Neste gang.
- Der er de! - På tide!
Sett deg her! Hei!
- Hei, John! Godt å se deg. - I like så, Kenny. Hei, Deb.
Gjennom atmosfæren på vei mot Atlanteren.
Nå slår den første biten ned.
- Slår Clarke ned? - Bare en bit, som lander i havet.
- Sett deg hos meg! - Jeg må prate med mamma.
- Hvor er ølet og vinen? - I bilen. Fikk du riksalarm?
- Nei. Det var sikkert bare en test. - Nei, jeg tror ikke det.
De sa at familien vår skulle nødevakueres.
- Det er noe rart med kometen. - Biten skulle lande nær Bermuda...
Hvorfor er halve Forsvaret i bevegelse og masse fly i lufta?
Nå slår den ned, John!
Utenfor Bermuda om få sekunder.
Det forventes ikke at trykkbølgen vil forårsake...
Har du tatt insulin? Gjør det nå.
Det største nedslaget siden Tunguska-eksplosjonen i 1908.
Da slo en meteoritt ned i Nord-Sibir.
Spektakulære bilder. Vi er inne direkte
og følger fragmentet inn i den nedre atmosfæren.
Fem, fire, tre, to, en.
Nedslag.
- Hvor er eksplosjonen? - Steiner eksploderer ikke.
Si det til dinosaurene.
Vi venter på de første bildene fra nedslaget i Atlanteren.
Hva var det?
Nathan, kom hit!
- Hva var det? - Det må ha vært en sjokkbølge.
At meteorbiten har slått ned midt i Florida.
Nedslagets episenter er rett utenfor Tampa i retning av Orlando.
Meteorbiten, som ifølge forskerne var like stor som en fotballstadion,
forårsaket en sjokkbølge som spredte seg nesten 250 mil.
Jeg har ikke ord for det vi nå får se. Dette er svært sterke bilder
tatt fra et nyhetshelikopter i Tampa og en værsatellitt.
Hva... Mike, snu!
Kommer flere biter til å slå ned?
Hva er det, John?
En riksalarm.
Hvorfor får du den og ikke vi?
Denne alarmen gjelder...
John Allan Garrity.
Du er valgt ut til nødevakuering sammen med...
Pappa, navnet ditt er på TV-en.
Ingen andre kan bli med deg. Det fins ingen unntak.
Ta med ett kolli hver til...
Robins Air Force Base i Warner Robins i Georgia kl. 21.45.
En QR-kode for identifisering er sendt til deg på SMS.
Bekreft ved å trykke...
- Kanskje vi fikk meldingen hjemme. - Hvorfor får bare John den?
Vis fram QR-koden på... Robins Air Force Base.
Flyet går... 21.45.
Vi blir truffet av en til. Ellie, vi må dra.
- Men jeg vil bli hos Nathan. - Kom nå, Ellie!
Feilberegnet banen.
Vi har ikke mer informasjon enn dette. Vi har mistet forbindelsen...
En koffert hver. Skal jeg pakke varmt eller lett tøy?
Pakk for begge typer klima. Hvor er insulinet hans?
I skapet, øverst til venstre. Husk ampullene i kjøleskapet.
Holder dette en måned? Vi må være forberedt på alt!
Lille venn, det er ingen fare. Vi vil bare ikke miste det flyet.
Vi skal dra på tur sammen.
- Bestefar, da? - Vi ringer ham fra bilen.
Virkningen av nedslaget i Tampa.
Tampa har nesten 400000 innbyggere...
Er vi klare? Det er langt å kjøre.
Gi meg veska til insulinet. Veska, fort!
- Hvor er Nathan? - Var han ikke sammen deg?
Nathan?
Nathan!
- Nathan, kom igjen. - Se, himmelen brenner.
Kom, gutten min.
- Alt klart? - Ja.
Ser vi den herfra?
John!
Ble ingen andre oppringt?
To dager. De tok feil. Den har en drøss med biter.
Én av dem er en klodeknuser. Alle fly er innstilt. Hva skal vi gjøre?
Jeg vet ikke, Ed. Jeg vet ikke engang om nødevakueringen er ekte.
Pisspreik!
Unnskyld, det er...
Ring hvis du får vite noe der. Hvor vi kan søke ly.
Det skal jeg.
Lykke til.
Vent!
- Stopp! - Herregud.
- Vent! - Stopp, John.
- Vent! Ta med Ellie, vær så snill! - Vi kan ikke ta henne med, Deb.
Ta med Ellie!
- Kanskje vi burde. - Vi kan ikke.
Jeg beklager. Vi kan ikke ta henne med.
- Jeg ber på mine knær! - Herregud, Deb, flytt deg!
- John! - Ali...
Vi kan ikke... Jeg beklager.
Allison! Åpne døra, vær så snill!
Jeg beklager, Deb!
Tenk om det var Nathan!
Nathan!
- Ellie! Nei! - Jeg beklager, Kenny.
- John, vi må snu! - Vi kan ikke ta henne med.
Skal vi etterlate henne på flyplassen når de nekter henne adgang?
Han ringer. Det ordner seg.
Jeg får ikke ringt. Håper det går bra med far.
Millioner av samtaler, desperate mennesker i endeløs telefonkø.
Over hele landet hamstrer folk dagligvarer...
Det tok ikke lang tid.
Det meldes om at noen personer har mottatt riksalarm
med instruks om å møte på bestemte militærbaser
for å evakueres til hemmelige tilfluktsrom.
- Står det hvor de frakter oss? - Nei, bare at det er hemmelig.
Hvorfor ble vi valgt ut?
Ingen offisielle uttalelser fra myndighetene...
Hva er det som skjer?
Holder informasjon tilbake for å unngå massehysteri
og få gjennomført evakueringen før et nasjonalt sammenbrudd.
- Å nei! - Typisk.
Se på motorveien.
Herregud.
- Hva er det du gjør? - Tar en annen vei.
Forsiktig.
- Fy søren! - Beklager.
OK.
Sånn. Det burde gjøre susen.
Clarkes meteorsverm, som teller flere tusen biter,
fortsetter å slå ned rundt på kloden så å si uten forvarsel.
De mindre gjør begrenset skade.
Men større biter kan utslette hele byer,
som vi så med Bogotá for få minutter siden.
Det romorganisasjonene frykter mest,
er én meteorbit som er stor nok til å forårsake masseutryddelse.
Biten forventes å treffe jorda i løpet av 48 timer.
Jøye meg.
- Tror du alle disse ble utvalgt? - Vet ikke.
- Tenk om ikke alle får plass? - Vi får sørge for å komme dit først.
Nå må vi gå.
Du hater jo å fly.
Iblant må du tvinge deg selv til å gjøre ting som du er redd for.
Klarer vi det?
Vi må gå.
Kom.
Kun innkalte slipper inn.
Har dere ikke fått innkalling, må dere gå vekk fra porten.
Kun innkalte slipper inn.
Slipper de inn noen?
Alt i orden.
Vi har fått innkalling!
Vi har fått...
Traff en til?
Vi fikk innkalling!
Kom igjen!
Vi har fått innkalling!
Få se ID og strekkode.
- Gå til hangar 33 for registrering. - Hold meg i armen. Kom!
Gruppe C4, gå til transportfly 56.
Fortsett videre. Ha ID og strekkode klar.
Armbåndet er legitimasjonen deres. Dere får ikke gå om bord uten.
Fortsett!
Her er ditt. Denne armen?
- Sånn. - Takk.
Kom.
Legg alt som blir til overs, ved veggen!
Legg eiendelene deres i én pose. Resten må dere legge igjen.
- Én pose? Vi har tre kofferter... - Én per familie. Gå videre.
Beklager.
Vi får prøve å stappe i mest mulig.
Ta bukser og gensere til alle. Jeg legger Nathans ting i ryggsekken.
- Jeg legger teppet ditt her. - Buksene hans...
- Skjorte til meg. - John?
- Hvor er medisinen? Den er borte. - Hva mener du?
Den er ikke her.
- Nathan, åpnet du ryggsekken? - Jeg ville ha teppet mitt.
- Herregud... - Han må ha mistet den i bilen. Faen!
Hva gjør vi nå?
Vent.
- Unnskyld, når går flyet? - Om et kvarter, toppen 20 minutter.
- Jeg går og henter den. - Hva?
Skal vi dra uten insulin?
- Jeg har armbåndet. - John...
Vi ses på flyet. Send melding om hvilket dere tar.
Det går bra. Han er snart tilbake. Denne legger vi her...
Jeg må hente noe i bilen. Jeg har armbånd. Kommer jeg inn igjen?
Kom.
Mannen min pratet akkurat med deg. Han skulle hente min sønns medisin.
- Kan du sørge for at han tar vårt fly? - Medisin?
- Ja, insulinet hans. - Sersjant Ruiz?
- Hva er problemet? - Hva er det?
Til insulinpumpa hans.
Bare glem det. Vi trenger den ikke. Vi kan bruke sprøytene.
- Linje 1, vi trenger eskorte. - Men vi har jo armbånd! Vi ble innkalt!
- Vennligst bli med meg. - Nei... Hvorfor det?
Det er ikke et spørsmål. Kom igjen.
Jeg ga aldri ordre om det.
Hva er galt med passasjerlisten? Jeg har godkjent den selv.
Da kommer jeg dit. Jeg er der om fem.
- Gutten har diabetes. - Ikke rør ham.
Dere burde ha blitt informert. Kronisk syke får ikke fly.
- Det er jo bare diabetes... - Vi burde ha blitt opplyst om det.
- Jeg fortalte vakten om pumpa... - Jeg kan ikke gjøre noe med det.
- Dere kan late som at dere ikke så den. - Jeg lagde ikke reglene.
Tenk om det var familien din!
Familien min ble ikke innkalt.
99 % av Forsvaret fikk ikke innkalling. Vi gjør bare jobben vår.
Jeg beklager.
Virkelig.
Faren hans, mannen min, er på ett av flyene. Hva skal jeg gjøre?
Breen her. Jeg leter etter en passasjer.
- Hva heter han? - John Allan Garrity.
Gruppe 33? Ja, sønnen ble stanset i kontrollen.
- Takk. De leter etter ham. - Takk.
Allison!
Nathan!
Allison!
Ikke løp, men gå rolig mot flyet dere ble tildelt.
Har du sett en sjuåring i grå hettegenser? Moren har mørkt hår, 1,70 m høy.
- Jeg har sett mange barn. - Jeg må vite om de gikk om bord.
Har de armbånd? Da er de på ett av flyene.
- Er du sikker på at de skal samme sted? - Ja. Gå nå.
Gå rolig videre!
Allison!
Takk, løytnant.
- De boarder. Jeg kan ikke gjøre mer. - Dere kan vel gå om bord og lete?
Vi har flere titalls fly og over 2000 passasjerer!
- Kan jeg ringe ham? - Jeg vet ikke.
- Men hvor skal de? - Det er gradert informasjon.
Dette er en komplisert operasjon. Jeg skulle ønske jeg hadde flere svar.
- Hva skal jeg gjøre? - Jeg er lei for det.
Du må gå nå.
Allison! Nathan!
Nathan! Allison!
Sett dere ned!
- Du må sette deg ned. - Jeg leter etter kona og ungen.
Sett deg ned, vi må ta av!
Sett deg ned, sir!
Faen!
Er dere på et fly?
Kom igjen!
Ikke sendt.
Hei, du! Hvordan kom du deg om bord?
- Hva mener du? Jeg fikk innkalling. - Ja, men med de der?
Sønnen min har diabetes.
Det har nevøen min også. Han ble avvist.
Kjenner du noen som kan hjelpe oss?
Vent!
Åpne luka!
- Åpne luka! - Hva gjør du? Sett deg ned!
Dere må slippe meg ut. Jeg må finne gutten min.
- Går du av, flyr vi uten deg. - Det er greit. Bare slipp meg av.
Takk.
Beklager.
Inntrengere på rullebane 33.
Kan noen hjelpe henne?
Inntrenger!
Kom.
Inntrengere på rullebane 33. Samtlige vakter til rullebane 33.
- Til rullebane 33! - Sikre området!
Send støtte til rullebane 33!
- Ta meg med! - La oss få bli med!
Ta oss også!
Slipp våpnene!
Stans! Ned på bakken!
Slipp våpenet!
Kom dere ut, det lekker bensin!
Ned på bakken!
Er det pappas fly?
Nei, det er mange fly her. Han er ikke på det.
Vi skal finne ham, kom.
Ikke stopp! Trekk unna!
- Du kan ikke stoppe her. - Hør på meg!
- Har du sett kona og ungen min? - Jeg husker dere.
Sønnen din ble nektet å dra. De er ikke der ute. Gå videre nå!
Gå videre!
Pokker ta!
Forsiktig. Stå der det ikke er glasskår.
Går det bra? Se på meg.
Lite igjen?
Tomt. Jeg henter medisinen.
Pappa må ha tatt den.
Vi må finne et apotek. Her, ta denne.
Finner vi ikke pappa, drar vi til bestefar.
Jeg sender melding til ham.
Vi drar til far. Møt oss der.
Helsike!
Vi drar til far. Møt oss der! Ali.
Allison!
Hold deg nær meg.
Vi tar det vi trenger og går.
Her har vi det. Sett deg ned.
Gi meg fingeren. Du er så modig.
Du har jo over 16.
Vi må få det ned.
Kom dere ut!
- Pell dere ut! - Fort!
Kom dere ut!
Vi skynder oss ut. Hold deg lavt og nær meg.
Ta alt sammen!
Nei!
Herregud! Ikke se på!
Hold deg nær meg!
Vær så snill...
Sønnen min er bare sju!
- Gå! - Takk. Kom!
Hei, du!
Kjører du nordover?
- Vi trenger skyss! Skal dere nordover? - Hopp inn.
- Nei! - Vi skal bare til Lexington.
- Sett dere inn. - Jeg kjører til Knoxville, ikke lenger.
Hopp inn, gutt.
- Herregud. Hørte du skuddene? - Ja.
Jeg så en gammel kvinne i rullestol. De drepte henne bare.
- Jeg trodde at de skulle skyte meg. - Jeg beklager.
- Går det bra med dere? - Ja. Tusen takk.
Det er ingen som styrer. Alle løper rundt som hodeløse høns.
Faen.
- I Knoxville kan vi ta et fly. - Ja, hvis vi når fram i tide.
Og hvis de slipper oss inn. Det hersens lotteriet...
Myndighetene visste om det og valgte bare ut de rike og mektige.
Er sønnen din sulten? Vi har et smørbrød.
- Fint hvis han får noe å spise. - Vil du ha et kalkunsmørbrød?
- Hva sier man da, lille venn? - Takk.
Vær så god.
Er dere helt alene?
Nei, mannen min... Vi kom fra hverandre.
- Han er på et fly. - På et fly?
Ralph, de har sånne armbånd som vi så på nyhetene.
- Ble dere utvalgt? - Hvorfor er dere ikke på flyet?
Sønnen min er syk, så vi ble nektet å gå om bord.
Så synd.
Det var fryktelig synd.
Stopp!
Helsike!
Nå må du faen meg funke!
Endelig!
John! Hører du meg?
Gudskjelov! Går det bra med dere?
- Fikk du meldingen min? - Jeg hører deg ikke. Hvor er dere?
- Er dere hos faren din? - Dra til faren min, vi er på tur dit.
- Var det pappa? - Ja.
- Hvor er han? - Jeg vet ikke, telefonen virker ikke.
Vi møter ham hos bestefar. Han er på vei dit.
Kyss meg i ræva, Clarke!
Hopp inn. Vi må dra.
Hei, dere! Unnskyld.
- Hvor skal dere? - Nordover. Til Canada.
Kan jeg sitte på til Lexington i Kentucky?
- Da må du hoppe inn nå. - Tusen takk.
- Hva jobber du med? - Hva jeg jobber med?
De velger ut folk etter yrke.
Mora mi ble valgt ut fordi hun er lege.
Jeg er byggingeniør. Jeg bygger hus.
Sånne trenger man jo.
- Jeg heter John. - Colin.
- Hyggelig å hilse på deg. - I like så.
Når mora di ble innkalt, hvorfor ble du ikke med?
Jeg har ikke pratet med familien på sju år.
Søsteren min fortalte om det. Jeg og mor har et anstrengt forhold.
Sånn går det når man er langsint.
Du da?
Jeg liker ikke å fly, så jeg går.
Jeg mistet familien på militærbasen og prøver å gjenforenes med dem.
Det er kompisen min Manny som kjører.
Han kjenner noen piloter i Canada. Vi er på vei dit.
- De flyr folk til tilfluktsrommene. - Hvordan vet de hvor de skal fly?
De har sporet militærflyene til Grønland.
- Du burde bli med oss. - Takk, men...
Jeg må finne familien min i Kentucky.
Finn dem og slutt deg til oss. Vi flyr fra Osgoode, like over grensa.
- Hvordan vet dere at dere slipper inn? - Bare én måte å finne det ut på.
Det kan bli vanskelig å komme seg helt til Lexington.
Det er ville tilstander.
Sikker på at dere ikke vil bli med oss?
Og ta et fly?
Jeg har prøvd, og det gikk ikke. Jeg må komme meg til far.
Ja vel.
Hva er det, Ralph?
Jeg har bare vanskelig for å tro at soldatene avviste gutten.
Med et så søtt fjes?
- Hun fortalte jo hva som skjedde. - Ja, men kanskje en annen familie...
Hva gjør du?
- Hvorfor stopper du? - Ralph!
Mannen din lot dere i stikken.
Men jeg skal få sønnen din i sikkerhet. Jeg lover å få ham med på flyet.
- Ralph, nei... - Hvor skal du?
- Herregud! Hopp ut av bilen, fort! - Nei!
Nei!
- Lås opp døra, Judy. - Nei.
- Ikke lås den opp! - Lås opp den jævla døra!
Jeg vil ikke skade deg. Kom deg ut av bilen!
- Kutt ut! - Ikke ta ham!
Jeg vil ikke skade deg!
Jeg vil ikke skade deg. Jeg skal ta vare på sønnen din.
- Lås døra, Judy. - Hva gjør dere? Åpne døra!
Åpna døra, Nathan!
Nei!
Stopp!
Hei.
Hvor er du fra?
Atlanta.
Nei.
Det var ikke det jeg spurte om.
Hvor ble du født?
- Hva har det å si? - Du fortjener ikke det armbåndet.
- Hør her... - Gi meg det.
Du gjør ikke noe med det.
Det står navnet mitt på det. Det ville ikke hjelpe deg.
Gi meg førerkortet også.
Jeg vil ikke ha bråk...
Hør nå her...
Gi meg det jævla armbåndet.
Du får det ikke.
Gi dere. Han sa jo at det ikke kommer til å gå...
Hva faen...
De slåss!
- Stopp da! - Jeg prøver.
Se opp!
Gi oss armbåndet!
Vil du ha skyss?
- Hvor skal dere? - Aeropuerto.
- Flyplassen i Knoxville? - Sí, Knoxville. OK?
Gracias.
Armbåndet er ødelagt. Jeg får det ikke på.
Prøv med et gummistrikk eller noe.
Ikke vær redd. Alt ordner seg.
Du skal få se mora di igjen.
- Hva har du gjort? - Jeg?
Jeg har gitt oss og gutten en sjanse.
Å faen.
- OK... - La meg få dette på meg.
Jeg fester det med plaster.
Hør her: Vil du se mora di igjen, gjør du som jeg sier.
Når soldatene spør hvem vi er, er vi foreldrene dine.
Er det forstått?
Gjør som han sier, så ordner alt seg.
Kom igjen, nå gjør vi det.
Bare utvalgte! Strekkode eller armbånd!
Når vi kommer fram, viser du armbåndet, men du sier ikke et ord!
Slapp av.
- Trekk unna! - Kom igjen!
Slipp oss fram, vi har armbånd!
Vi har armbånd, slipp oss fram.
Vi har armbånd!
Bare utvalgte slipper forbi.
Bare utvalgte!
Vis ham armbåndet. Han har armbåndet her.
Dette er sønnen og kona mi. Vis ham armbåndet.
- Dere kan passere. - Kom, Judy.
Hvor er armbåndene deres? Jeg må se alle tre.
Dette er sønnen og kona mi. Noen stjal armbåndet mitt.
Dette er gutten og kona mi. Vær så snill...
- Jeg må snakke med befalhavende. - De er ikke foreldrene mine!
- De tok meg fra mora mi. - Sønnen min er bare nervøs.
- Jeg er mora di. - Han er bare redd.
- Hold fram armbåndet. - Dette er familiens armbånd.
- Du... MP! - Nei, hør nå her.
- Han er ikke deres. - De er ikke foreldrene mine!
- Han må få bli med flyet! - Det er sønnen min!
Han er bare sju!
Jeg har deg, gutt. Vi skal finne ut av dette.
Hold fram armbåndet. Det står at du ble avvist.
Du ser ikke helt frisk ut. Er du syk?
Dette ordner seg, ikke gråt. Vi skal finne ut av dette.
Qué es eso?
- Hva er det som skjer? - No sé. Aeropuerto er langt unna.
- Jeg må gå. - El aeropuerto está muy lejos!
Vi stikker.
Unnskyld! Slipp meg fram!
Slipp meg fram. Unnskyld.
Sønnen min ble tatt av en mann og en kvinne. De ville ta fly herfra.
- Jeg hører ikke hva du sier. - De tok armbåndet mitt. Nathan Garrity!
Flere hundre barn har gått forbi, men spør i FEMA-leiren.
En soldat sa at dere kan ha sønnen min her.
- Hør på meg! - Du må stille deg i kø!
- Han er sju år og ble tatt fra meg! - Bli med meg. Hva har skjedd?
Sønnen min har diabetes og ble bortført. Noen sa at han kanskje var her.
Vi skal hjelpe deg, men ro deg ned.
Vi sjekker i pediatri-teltet.
- Hvor da? Dette? - Ja.
- Ser du ham? - Nei, han er ikke her.
- Ser du ham? - Nei.
- Her da? - Nei, ikke her heller.
Ingen fare, vi finner ham.
- Nathan! - Mamma!
Herregud, se på meg!
Vennen min, unnskyld...
Herregud.
Jeg er så lei meg.
Det skal aldri skje igjen. Om forlatelse.
- Det går bra, mamma. - Han er en fabelaktig, ung mann.
Allison?
Han har diabetes type 1. Jeg må sjekke blodsukkeret.
Han sa det. Vi har sjekket ham to ganger. Han har fått insulin og ny pumpe.
Skriver du under her, kan jeg flytte dere til et familietelt.
Nei, vi skal dra til faren min.
Jeg har mistet mannen min. Vi skal finne ham.
- Jeg beklager. Hvor bor faren din? - I nærheten av Lexington.
Kanskje jeg kan ordne skyss med en militærbuss.
Jeg har pakket medisiner for ei uke: Glukosetabletter, insulin, teststrimler...
Jeg ønsker jeg kunne gi dere mer, men det er alt vi har.
Takk.
Hallo?
I bildet, men byen brenner...
Den direktestrømte videoen går viralt, men vi advarer om sterke bilder.
Hele sentrum står i brann. Der har vi én til.
Kommer den mot oss? Å faen, løp!
Fæle bilder...
De kan slå ned... De slår ned uten forvarsel.
Vi prøver å begrense skadene.
Samtidig som vi i bakhodet vet at i morgen er alt arbeidet forgjeves.
Jeg heter John Garrity. Jeg tok bilen deres.
Men jeg lover å levere den tilbake.
Vi er på vei til far. Møt oss der...
Nå kom den.
Jeg må ta av sparepengene.
- Kommer du alene? Hvor er Allison? - Jeg håpte at hun skulle være her.
Vennene mine sitter barnevakt her
mens datteren og barnebarnet mitt er der ute alene...
Vi mistet hverandre på flyplassen. Hun la igjen beskjed om å møtes her.
Hun sa at du hadde flyttet hjem. Har dere kranglet igjen?
Vi vil begge ha dem uskadde hit. Skal vi prøve å samarbeide?
- OK. - Har du prøvd fasttelefonen?
Jeg prøvde for en time siden,
men får bare personsvar eller den meldingen fra myndighetene.
Man skulle tro at teknologi fungerte i kriser!
- Hva har du vært ute for? - Ingenting.
Det har vært en lang dag. Jeg vil bare ha dem tilbake.
Vi prøver telefonautomaten.
Ja!
Hallo? Hvor? Bli der. De er rett borte i veien. Kom!
- Unnskyld, kjære! Jeg prøvde. - Jeg vet det. Det går bra.
Hvordan går det med deg? Kom hit.
Går det bra med deg? Takk for at du passet på mamma.
- Hei, pappa. - Hei, solsikke.
- Kom, så drar vi hjem. - OK, pappa.
Kom.
- Velkommen. Sulten? Hva vil du ha? - Pannekaker!
- Med sirup? - Nei!
- Vi har allerede lite insulin. - Jeg har medisinen hans.
Den har vært lenge ute av kjøleskap, men det burde gå bra.
- Hva vil du ha? Vann? - Litt vann, ja.
Sånn! Den blir perfekt.
Vi burde sjekke nyhetene.
Cirka klokka 08.47 i morgen
ventes den største biten å slå ned mellom Nord-Afrika og Europa.
Romorganisasjonene spår masseutryddelse over hele kloden.
Dermed har de få som ble utvalgt, størst sjanse til å overleve.
Her ser vi det graderte opptaket
som viser de fem bunkerne ved Thulebasen på Grønland.
Da er de på Grønland. Han hadde rett.
Hvem da?
En bra fyr.
Sanitetsutstyr og oksygengeneratorer.
- Hva hjelper det oss nå? - Gamle bilder. Hvem vet tilstanden i dag?
Her er vi i det minste sammen. Hva gjør du, John?
Det fins en annen måte å dra til Grønland på.
Noen piloter flyr folk fra Canada. De er ikke militære.
Det er tolv timer til Osgoode. Vi kan kjøre dit på ni.
Så seks til åtte timer med fly. Vi kan klare det.
- Jeg har ikke armbåndet... - Det er vår eneste sjanse.
Vi kan bli her eller gjøre et forsøk.
Men hvis vi prøver, lover jeg å få oss inn i bunkerne.
Men skal vi dra,
må vi dra nå.
OK. Da prøver vi.
Kom, Nathan. Du har klær i gjesterommet.
- Pannekakene, da? - Jeg lager dem nå.
Ta av deg klærne. Gå inn i dusjen.
Der har du sjampo. Vask deg.
Bra. Vær rask.
Du må pakke noen klær, Dale. Vi har det travelt.
Noen må passe Beck.
Mary hadde drept meg hvis jeg dro fra ham.
Hun kunne være her i timevis.
Jeg kan ikke skille denne lukten fra minnene om henne.
Høy og hestemøkk.
Dale.
Dette er ingen storm du kan ri av.
Hør her:
Jeg gir ikke opp selv om det går tungt.
Jeg vet at det var skjær i sjøen.
Alle ekteskap skranter iblant.
Men det gir ikke deg rett til å hoppe i seng med en annen.
Du har rett. Jeg gjorde det. Det må jeg leve med resten av livet.
Jeg forventer ikke at du skal tilgi meg, Dale.
Men jeg akter i det minste
å få sønnen og kona mi inn i den bunkeren.
- Vær så snill å bli med oss. - Nei.
- Hvorfor er du så sta? Bli med! - Du dør her, Dale.
Ja visst. Om det skjer i dag, i morgen eller om ti år, er ikke nøye.
Mary dro til himmelen herfra.
Når Vårherre har tenkt å forene oss, skal jeg være akkurat her.
Pakket og klar.
Nathan!
Nathan! Er du skadd?
- Hvor nært slo den ned? - Nært. Vi må dra nå.
Ta pickupen min. Tanken er full.
Vent, setepute først. Hopp inn.
- Ta vare på dem. - Det skal jeg.
Det vet jeg.
Når får jeg se deg igjen, bestefar?
Ganske snart. Når dette er over, besøker jeg deg og isbjørnene.
Isbjørner?
Ja, dere skal jo til Nordpolen. Hils julenissen fra meg.
Si at jeg fremdeles er sur for den kullbiten.
Jeg er glad i deg, solsikke.
Og jeg er glad i deg.
Mamma hadde vært stolt.
- Over hva? - Du gjorde huset ferdig.
Ha det, bestefar!
Vennen min Teddy sier at du ser livet passere i revy når du dør.
Hadde ikke det vært bedre hvis man levde?
Så man fikk se de gode minnene.
- Jeg liker den tanken. - Jeg også.
Hvordan ble du så gløgg?
Overalt lages provisoriske tilfluktsrom
i påvente av at Clarkes klodeknuser skal slå ned om under 15 timer.
Antall savnete er en million etter nedslaget i Tokyo i dag...
Endelig.
- De går ned mens orkesteret spiller. - Det er sant.
Hva er det?
Husker du første gang du hilste på mora mi?
- Hun hadde tatt på seg kilt! - Det glemmer jeg ikke.
- Du skulle føle deg som hjemme. - Det lyktes.
Hun fikk meg til å danse Highland Fling! Som om jeg kan det.
Hun var ei herlig dame.
Jeg hørte deg snakke med pappa i stallen.
John.
Det er like mye min feil som din.
Nei, Ali.
Uansett hvor mye vi sleit... Jeg gikk over grensen.
Det gjorde ikke du.
Hør på meg.
Jeg er akkurat der jeg vil være.
Sammen med deg. Og Nathan.
OK.
Typisk. Dette er eneste motorvei nordover innenfor en radius på åtte mil.
Hold dere i ro, og bli i bilene.
- Er veien stengt? - Ja, det har skjedd en ulykke.
- Hva har skjedd? - Et tog har sporet av.
Viktig melding: Glødende biter ville falle ned i delstaten New York...
- Det er der vi er. - Ja.
Ikke stå ute...
- Vi må vekk. - Kjør!
Ned, Nathan!
De slår ned overalt! Sett deg bak og dekk Nathan!
Jeg prøver å finne ly!
Ned!
Ligg nede!
Ei bru!
Fort!
Kom, vi må skynde oss!
Kom igjen. Gå under bjelkene.
Hvor skal du?
Hei!
Så, så.
Kom igjen! Du må våkne!
Du må ut herfra!
Går det bra?
Kom.
Dette er fra Rochester i New York. Alt sør for oss står i brann.
Kan noen høre oss? Har noen klart seg?
Hvis noen hører dette...
'Den tredje engelen blåste i basunen.'
'En stor stjerne falt ned fra himmelen. Stjernens navn var Malurt.'
Jeg ber for dere alle.
Vi setter over til Yuri Leonov, som skal lese opp NASAs uttalelse.
God kveld.
Kl. 08.47 slår Clarkes største bit ned i nærheten av Vest-Europa.
- Rekker vi det? - Vi har seks timer på oss. Det kan gå.
Den er 14 km i diameter, større enn asteroiden som drepte dinosaurene,
og kommer til å utslette det meste av Europa.
De seismiske rystelsene vil skape 300 meter høye tsunamier
og 500 grader varme bakkevinder, som går raskere enn lydens hastighet.
I løpet av noen timer ville alle kontinentene stå i brann
når glødende rester fra nedslaget regner ned fra atmosfæren.
I likhet med forrige masseutryddelse
kommer mer enn 75 prosent av jordas plante-og dyreliv til å dø.
- Slå av. - Hvor er den jævla flyplassen?
Er det den?
- De tar av! - Det må være flere. Hold deg fast!
Der!
- Vi skal nå dette flyet. - Kjører du ut på rullebanen?
Hold fast!
- Han snur. Han kjører rett mot oss! - Jeg vet hva jeg gjør.
Stopp. Kom igjen, da!
Jeg sa jo det.
- Han ser dritsur ut. - Hadde ikke du vært det?
Vent her.
- Hva holder du på med? - Kona og ungen min...
- Vi prøver å komme oss til Grønland. - Flyet er fullt.
- Det går flere fly i morgen. - Det blir ingen dag i morgen!
Jeg utsetter alle for fare hvis jeg tar dere med.
- Ta med kona og sønnen min, da. - Jeg kan ikke ta sjansen!
Da flytter vi oss ikke! Vi står her så dere ikke kan ta av.
- Jeg kan ta gutten. Og kanskje kona di. - Nei, du må ta alle!
Hvor mye veier du?
- Rundt 83 kg. - Gi deg!
Mellom 92 og 95.
Da må jeg kjøre flyet til Grønland.
Hopp inn. Ingen bagasje! Og flytt den jævla bilen!
Gå om bord, jeg kommer.
Prøv å finn en ledig plass.
Jeg beklager virkelig.
Vi kan ta barna på fanget så får dere plass her.
- Tusen takk. - Takk skal dere ha.
Du burde skifte bandasje.
Her er det sårsalve, gasbind, sårrens og smertestillende.
Takk.
- Hva ser du? - Pappa!
- Han har fremdeles vondt. - Det går bra.
Jeg er glad i deg også.
- Hvordan har du det? - Ganske ille.
Men vi klarte det.
Der er det. Jeg ser land! Ser dere?
Se på isen.
- Hva kalles det? - Det er en isbre.
Gikk det bra? Bare litt turbulens.
Sett deg her. Det er ingen fare.
Herregud...
Oljetrykket falt. Vi mister kraft.
Stans i begge motorene. Klar til omstart.
Slår på tomgang. Kantstiller propellene.
Prøver å få flyfart.
Generatoren er av.
Clarkes største fragment er nå på vei inn i atmosfæren.
Alt luftrom stenges. Land umiddelbart.
Prøv å starte høyre motor.
Den startet!
Jeg får ikke nok løftekraft.
- Start venstre motor. - Den reagerer ikke.
Det blir en hard landing. Slå av motor og drivstoff.
- Jeg vil ikke fly mer! - Nå er vi på bakken.
Ta ham med. Jeg skal se til piloten.
Hopp.
Alt luftrom er stengt. Land umiddelbart.
Meteorbiten ventes å slå ned i Vest-Europa om få minutter.
Gå i dekning uansett hvor du er. Dette er en innspilt melding.
Nå skal vi få deg ut.
Gå.
Se.
Vi er ved flyplassen.
Hvor er pilotene?
- Se, det snør. - Det er ikke snø, men aske.
Hør etter. Et militærfly landet der borte, et par kilometer unna.
Vi må gå! Kom igjen!
Der er de. Hallo!
- Her er vi! - De har sett oss!
Kom!
Kom igjen, det smeller når som helst!
Hold dere fast!
Kom! Jeg tar imot.
Herregud...
Kom igjen.
Heng i!
Fort!
Fortsett!
Bombedørene stenges.
Skynd dere!
Ja, sir. Nedslagets trykkbølge når oss om 1 minutt og 20 sekunder.
- Fort dere! - Heng i!
Løp!
- Skynd dere! - Fort!
Fortsett!
Klar for nedslag!
- Hvor er revyen? - Hvilken revy?
Livet som passerer i revy.
Hør på meg.
Mamma og jeg elsker deg og er sammen med deg nå.
Så det spiller ingen rolle hva som skjer, for vi er sammen. Hører du?
Vi skal alltid være sammen, så du trenger ikke være redd.
Vi er her.
30 sekunder.
Legg deg ned.
- Jeg elsker deg. - Du er livet mitt.
10, 9, 8, 7, 6, 5...
CQ, dette er Greenland Station. Kan noen høre meg?
CQ, CQ, CQ.
Dette er Greenland Station. Kan noen høre meg?
CQ, CQ, CQ.
Dette er Greenland Station. Kan noen høre meg?
Greenland Station, dette er Helsinki 1-9. Signalet er svakt, men leselig.
Det er mottatt, Helsinki. Godt å høre stemmen din!
CQ, CQ, CQ. Dette er Sydney Station. Vi kan også høre deg.
Asken begynner å lette litt. Vi ser nesten sola.
Vi hører deg, Sydney Station.
Asken er nesten borte her også. Ingen tegn til stråling.
Vi åpnet akkurat bombedørene. Det har vært ni lange måneder.
- Det er ingenting igjen. - Alt er borte.
Det er helt dødt der ute...
- Er det en fugl? - Jeg vet ikke.
- Se! - Der!
Det er klart.
Dette er Fairbanks Station. Hvordan er været hos dere?
CQ, CQ. Dette er New Dehli i India.
Vi hører dere sterkt og klart i São Paulo.
Moscow Station hører dere klart. Zdravstvujte!
Buenos Aires her. Deilig å være i live!
- Dette er Beirut, hører dere oss? - Katmandu i Nepal her. Vi hører dere.
Tekst: Håkon J. Wikeland Medietext