Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Ось тут? - Так.
Добре.
ВАЙОМІНГ, 1977 РІК
Такого ще зі мною не було. Що робити?
Просто будь собою.
Спробуй забути, що тут є фотоапарат.
Гаразд.
Розкажи мені про себе. Звідки ти?
- З Техасу. - З Техасу? Справді?
Що тебе привело у Вайомінг?
Ми з моїм хлопцем хотіли...
Колишнім хлопцем.
Хотіли подивитися всі 50 штатів,
щоб сказати, що ми бачили всі штати, перш ніж...
Чорт.
Пробач мені.
Агов.
Не треба просити вибачення.
Це так соромно.
Ні, неправда.
Поглянь на мене.
Ти прекрасна, чуєш? Усе добре.
Просто розповідай далі. Гаразд?
Так, ми...
Хотіли вирушити у велику пригоду...
перш ніж народиться дитина.
Тож... такий був план.
Потім...
А потім він просто зник.
А я... Я...
Не знаю, чи це я винна, чи він просто...
він просто не хотів бути татом.
Ти сказала своїм рідним?
Ні.
Ні, моїй мамі він ніколи не подобався, і я...
Не хочу чути: «Я ж казала».
Я... Мені страшно.
Ну, я знала, що він сумнівний,
але, ну... до біса.
Усі вони сумнівні.
Не знаю.
Мені дуже шкода.
Я просто патякаю, знаєш? Просто...
Я насправді не мала нагоди розповісти комусь про це, і я...
Мені це було потрібно. Дякую.
Якого біса?
Це просто якось неправильно.
Так, мені її не шкода.
- Вона не викликає співчуття. - Бо здається сердитою.
Саме так. Вона здається сердитою.
А її вигляд?
Та нічого.
Вона схожа на ту дівчину в тій штуці.
З цього...
З фільму про янкі в Центральному парку.
Так. Гидота. Тобі він сподобався?
- Ні. - Погано. Це було погано.
Просто паскудно.
Ви хотіли, щоб я спробувала ще раз чи...
Ні, це було чудово.
ГОЛЛІВУД, 1978 РІК
Бачу, ви отримали диплом бакалавра в Колумбійському.
Так.
Мій друг учився за тією програмою.
Це чудова програма. Так.
Якого року ви закінчили?
Можливо, ви знайомі.
Можливо. Як його звуть?
Кевін Ветмор.
Можливо, він учився до мене.
Звідки ви знаєте, що не після вас?
І ви не проти оголитися, так?
Ні, це не для мене.
О ні, я... Я впевнений, вони гарні.
Гаразд. Ми будемо на зв'язку.
Добре.
- Чудово. Щиро вам дякую. - Так.
Дякую.
Гарного вам дня. Завжди рада бачити.
- Навзаєм. - Вам теж.
Дякую.
- Гаразд. Шерил. - Так?
- Ні. - Ні.
Дженнет.
- Дженнет. - Дженнет.
ГЕРОЇНЯ ДНЯ
І я справді вдячна, що ви запрошуєте мене на прослуховування.
Я була б просто в захваті,
якби ви підвели очі від столу, коли я читаю цю сцену.
Це б просто... це б справді зробило мене щасливою.
Гаразд.
Це важливо.
Керівники компаній не завжди дають акторам указівки,
але це найкраща роль.
А цей мене зупиняє і каже: «Ваше обличчя.
У вашому обличчі щось дуже виразне».
І це чудово. Тобто якщо я пройду випробування,
мене додадуть до постійного складу.
Не кожної серії, але, знаєте, це...
Привіт, як справи?
- Привіт. - Як минуло?
Так, не... Я не...
Не дуже.
- Що? Ти жартуєш. - Так.
Знаю. Я знову змусила тебе марно повторювати зі мною ті репліки.
Та ні, акторство не може бути марним.
Я грав, ти грала. Актори це роблять.
- Це дуже мило, Террі. - Ні, я не жартую.
Гаразд. Я не буду прикрашати, скажу щиро.
Коли ти вирішила почати шепотіти,
говорячи про свою маму? У мене гусяча шкіра з'явилася.
Схоже, що в тебе все минуло добре?
Не хочу говорити... Так. Знаєш, усе минуло дуже добре.
Хочу почути всі подробиці.
Ти така чудова. Не розумію, чому тобі нічого не дають.
- Алло? - Привіт, Шерил, до тебе Гелен.
Террі, зачекай хвильку.
Без проблем.
Пробач, що не відповіла на дзвінок.
- У мене клієнт з майданчика пішов. - Так.
Режисер вистрелив з пістолета. Просто безлад.
Овва. Це...
Ні, це якесь божевілля.
Ні, я щойно ввійшла. Вони вже телефонували?
Ти їм сподобалася.
Ні, навряд чи.
Вони вирішили, що на цю ти не годишся.
- Це круто. - Сказали, що ти була надто...
Так, прослуховування буде десь за кілька тижнів.
Їм просто здалося, що тебе не дуже зацікавив проєкт.
Тобто я докладаю зусиль, але авжеж, так.
Схоже, останнім часом ми чуємо таке доволі часто.
Ти досі працюєш з викладачем акторської майстерності? Може, знайдемо...
- Слухай, Гелен. - Що? Так.
Я перейду одразу до суті, якщо ти не проти.
Так, я розпатякалася. Кажи ти.
Я працюю справді важко, а досягаю дуже мало, тож...
Я просто вже не знаю, що я роблю в Лос-Анджелесі.
З багатьма таке буває.
Звісно.
Гелен, я ледве оренду витягую.
Зачекай. Робіне, дай-но мені це.
- Дякую. Шерил? Люба? - Так?
Слухай, кицю, знаєш ABC Studios, де знімають всі ці...
Ти знаєш, про що я.
- Сцени у Веллі. - Так.
Я домовилася, щоб ти була запрошеною акторкою в телешоу.
- Чекай, справді? - Ага, точно. У п'ятницю.
Але ж я не прослуховувалася.
І не треба було.
Я надіслала їм твоє резюме, ти ідеально підходиш.
А що це за шоу?
Одиначе номер три,
якби я була морозивом,
то яким смаком я була б і як би ти мене з'їв?
Якби ти була моєю колишньою дружиною, то, мабуть, з горішками.
Мені треба випити.
- А я от люблю ванільне. - Так.
Я не думала, що приїду сюди й стану знаменитою. Просто...
Я думала, що якщо буду дисциплінованою, і я була...
Так, ти замкнулася в квартирі й повторюєш репліки.
Я чую тебе постійно.
Навіть записую.
Трохи записую.
Я за два роки не була на жодному побаченні,
бо не хотіла відволікатися.
А зараз...
Не знаю. Гелен...
Гелен каже, що це добре, бо мене помітять,
і Саллі Філд була на шоу, тож вона не надто помиляється.
Та однаково, таке відчуття...
Що це нижче тебе?
Ти думаєш, що я нахаба.
Ні, ти варта кращого, але однаково це гарна річ.
Шоу?
- Ще б пак. - Чому?
Бо ти зустрінеш якогось розтелепаного хлопця,
на якого витратиш аж цілі дві хвилини, він тобі остогидне,
а потім ти повернешся сюди.
У цей бар, і реготатимеш над цим зі мною.
Чому остогидне?
Бо він буде паскудою.
І ти захочеш потусити зі мною.
- Так, вочевидь. - Вочевидь.
Тобто ти ж мій єдиний друг тут.
Ну...
І це добре.
Гаразд, то що? Ще одну?
Ні, мабуть, не варто. Знаєш,
на мене чекає великий прорив, тож...
Не хочу мати паскудний вигляд там.
Ти ніколи не матимеш паскудного вигляду.
Ти завжди прекрасна.
Це мило.
О боже. Пробач.
Просто це мене здивувало.
Ні, лише стало лоскотно...
Просто ти мене здивував.
Пробач, я...
Схоже, я якась знервована. У мене був дивний... чудернацький день.
Так, ні, я...
Я розумію.
Гаразд, чудово.
Хочеш піти?
Ні.
Ні, треба випити ще по одній.
Прокидайся.
Тут не можна спати.
- Пакуй речі. - Так, гаразд.
Рухайся.
САН-ГАБРІЕЛ, 1979 РІК
ДЕНЬ ВАЛЕНТИНА!
Агов.
Не загороджуй прохід.
Тут не можна спати.
Неймовірно.
Трясця.
- Чорт. - Агов!
Агов! Повернися-но!
ПРАЛЬНІ АВТОМАТИ
Агов! А щоб ти скисла!
Кляте стерво.
Ти щось хотів, хлопче?
Я... Вибач, я не хотів.
Просто побачив, як ти тут сидиш...
й освітлення ідеальне.
Ти прекрасна.
Що?
Я щось не те сказав?
Дідько б тебе вхопив, я зараз далеко не прекрасна.
Що ти таке кажеш? У тебе розкішний вигляд.
У тебе така... Наче...
У тебе є щось від Лінди Манц.
Я не знаю, хто це.
Вона знімалася у фільмі «Дні раю».
Вважай, що я вражена, бляха.
Ти ніколи не була моделлю?
Чоловіче, я без грошенят. Що б ти не продавав...
Я нічого тобі не продаю. Я серйозно.
Є один конкурс фото, у якому я хочу взяти участь.
Я шукав об'єкт.
Ти ідеально підходиш.
Не змінюй позу.
- Яку позу? - Цю позу.
Тепер глянь через ліве плече.
Це праве. Інше ліве.
Ось так. А тепер глянь просто в об'єктив, просто сюди,
з таким самим виразом, як оце щойно.
Ну ж бо. Ось так.
От розумниця. Ще раз.
Фарра Фосетт ніщо проти тебе.
То що скажеш?
- Лізо. - Шерил.
- Привіт. Вибач, що спізнилася. - Ні, усе гаразд.
На 101-й була автотроща і...
ПАВІЛЬЙОН 3
Щось будеш? Можу запропонувати каву, воду.
Ні, дякую.
- Ти їла? Можу пригостити бейґлом. - Ні, не треба, справді.
Гелен каже, ти з Пенсильванії.
З Аллентауну, так.
Я вчилася Пенсильванському універі.
Уперед, «Лейді Лайонз».
- Води хочеш? - Ти вже питала.
- Гаразд, просто сюди. - Чудово.
Круто.
Отже, хвилюєшся? Що скажеш?
Добре. Так, я думаю, буде весело.
Буде дуже весело. Обіцяю. Ми подбаємо про зачіску й макіяж.
Я бачила твоїх одинаків за кулісами. Непоганий комплект.
Справді? Які вони?
Вони недоумки, усі.
Не знаю, звідки їх беруть.
- Відкопують звідкись. - Невже?
Пригадуєш того хлопця, що був на шоу? Кінорежисера.
- Господи. - Божечки.
Він був вродливий,
але повір мені, дурний, хоч об дорогу вдар.
Це було жахливо.
- Хочеш? - Ні. Я...
Він приходить з ідентичним братом-близнюком
і каже: «Я знімаю фільм.
Ми обидва в ньому граємо.
Я головний герой, а він — мій найкращий друг».
Його ідентичний брат-близнюк грає найкращого друга.
- Що це, в біса, так? - Блискуче.
- Просто клас. - Боже.
Хіба в цьому місті можна зустріти хлопця, який би не був біснуватим?
Або повним бовдуром.
Привіт. Як у всіх справи?
Повна кімната прекрасних жінок.
Приберіть цю смердючу траву. Утягнете мене в халепу.
Як справи, Мерилін? Отже, це Шерил.
- Так, привіт. - Чув, ти вчилася в «Джульярді».
- Ні. - Це дивовижно.
Певно, ти схиблена на музиці? Як тобі таке звучання?
Так, круто.
Ось так. Бачиш?
Жінки люблять музику чорношкірих.
Ну ж бо, куди подівся Тоні Беннетт?
А що сталося з Бінґом Кросбі?
Якщо хочеш соул, послухай, як Перрі Комо співає Moonglow.
- Слухай, зробиш мені ласку? - Так.
Добре. Ти розумна дівчина, усі це бачать.
Але коли ти вийдеш на ту сцену,
я не хочу, що ти мудрувала, гаразд?
Це злякає хлопців.
- Ти ж знаєш, хлопці — це діти. - Авжеж.
Знаєш? Саме так.
Треба, щоб ти посміхалася й сміялася, постійно.
- Зробиш це для мене? - Звісно.
- Буду вдячний. - Авжеж.
Ось так. У тебе прекрасна посмішка.
- Пане Берк, дружина телефонує. - Так?
Гаразд, дякую. Ти будеш у цій сукні?
Так.
Агов, Брюсе. Ти мене чуєш, Брюсе?
- Так. - Добре.
Можеш знайти їй щось трохи відвертіше?
У неї гарне тіло, це треба використати.
Гаразд. Щиро дякую.
Ідеальний вигляд.
Глядачів усе більше. Усі хвилюються.
Чудово.
Чудовий вигляд. Хоча знаєш?
Може, краще підняти вгору.
Так, як скажеш.
- Так? - Розпущене краще.
- Розпущене краще? Нехай буде розпущене. - Клас.
Приємне й шовковисте. Прекрасно.
Обережно. Повільніше. Не зачепи авто.
Спокійно, мамо, усе гаразд.
Це тут?
Не схоже на телевізійну студію.
Мамо, тобі звідки знати? Ти ніколи їх не бачила.
Не пащекуй до матері.
Якось тут похмуро.
На ТБ всюди прожектори й сцени.
- Усередині світло є, обіцяю. - Правда ж, похмуро?
Узяти парасолі? Буде дощ.
Буде дощ? Ну ж бо. Хутчіше вже.
Як ти, тримаєшся?
Не знаю.
Почуваюся трохи похмуро.
На ТБ усюди великі прожектори й сцени.
Так.
То що скажеш?
- Чудово. - Приголомшливо.
Ми готові до тебе.
Гаразд.
Гаразд, люди. Починаймо.
Можна починати без живої трансляції.
АПЛОДИСМЕНТИ
ГРА В ПОБАЧЕННЯ
Усе гаразд. Можна починати.
Ед готовий за кулісами.
Наживо з павільйону Чака Берріса в Голлівуді, Каліфорнія,
шоу «Гра в побачення». І ваш ведучий Ед Берк.
Щиро дякую.
Ви дуже добрі.
Вітаємо на «Грі в побачення».
Я ваш ведучий Ед Берк,
і ми просто щасливі, що ви всі завітали до нас сьогодні.
І хтозна? Може, сьогодні тут літатимуть іскри?
Гаразд, Ед робить вступ.
- Щойно він закінчить... - Чекай, він в етері зараз?
Гаразд, тут дивись під ноги.
- Обережно. - Пробач.
Отже, це програма...
Гаразд, просто сюди зараз. Стій.
...і одна дуже гарна дівчина.
- Гаразд. - Ми дамо їй шанс спитати
чоловіків...
Гаразд, а зараз повертай сюди.
- Цими сходами вгору. - Так. Чудово.
А потім що, я в етері?
Усе гаразд?
Чудово. Розважайся.
...покажемо вам, як грати в гру. Ходімо зі мною.
ПЕРЕВІР ПОМАДУ!
Перш ніж ми побачимо трьох достойних одинаків,
слід, мабуть, зустрітися з чарівною одиначкою.
Я вже бачив її за кулісами, вона готова до стосунків.
Саллі Філд.
Пані та панове, вітайте героїню дня Шерил!
Чорт.
Я мушу забратися звідси.
Туди, де видно небо.
Так, дочекатися не можу.
Ні, тут прекрасно. Усе вимальовується.
НЬЮ-ЙОРК, 1971 РІК
Ми ж зустрінемося вихідними, так?
Так, дивись мені, бо зараз у тебе кепські справи.
Чорт.
Трясця.
Пробачте. Іду.
Іду.
Агов.
- Агов, це для 2-А? - Так.
Гаразд, чудово. Я вас впущу.
Ми десять хвилин дзвонили у двері.
Пробачте, я була в душі. Не чула.
Томмі, їдьмо.
Що?
Ви залишите все тут?
Раді були б допомогти, але в нас розклад.
Агов, Анселю Адамсе.
- Це вже останнє. - Так. Було б добре.
Так. Схоже, так і є.
Гаразд. Майже. Добре.
Хочеш пива?
Ти не чула про Романа Поланскі?
- Він швейцар в «Айс Пелес»? - Ні-ні.
Здоровань з татушками?
Ні. Такий коротун,
режисер «Відрази» й «Дитини Розмарі».
- Це якісь фільми чи... - Ти мене вбиваєш.
- Я тут іменами кидаюсь. - То закидуй.
Ні, ти не знаєш, про кого я розповідаю,
тому це не вражає.
Ти мене дістаєш.
Чи я бачила «Дитину Розмарі»? Годі тобі.
Що? Не знаю. Може, ти не любиш страшних фільмів.
Я не люблю страшних фільмів, але я бачила чортову «Дитину Розмарі».
Гаразд, я ходив до нього на лекції в універі Нью-Йорка.
До Романа Поланскі. І це все.
- Це все, що я хотів сказати. - Це дуже вражає.
Тобі стало краще?
Досі там вчишся?
Щойно закінчив.
Вітаю. Дивовижно.
То що тепер?
Я зібрався в Нью-Гемпшир, знаєш.
Ага. Навчатиму дітей фотографії.
Дуже круто.
Так.
Знаєш, це божевілля.
Сьогодні мій останній день тут,
а я зустрів тебе.
Знаєш, так важко зустріти людей, з якими виникає зв'язок, тож...
коли мені просто... я хочу насолодитися миттю, знаєш?
Так.
Так, ні, я... Я так само.
Агов, мені, мабуть, варто прибрати цей безлад.
Тобто тут просто хаос. Я мушу розпакувати все.
Просто катастрофа. Не знаю, куди це все поставити,
це просто божевілля.
Але щиро дякую тобі за допомогу.
Це було ну дуже корисно, тож...
Кажеш, ти стюардеса?
Так.
І на що це схоже?
Знаєш, мене обмацують пітні бізнесмени,
коли я пхаю речі на багажну полицю,
то що тут не любити?
Та все ж це чудово.
Знаєш, я бачу світ, безкоштовно подорожую і...
Наступного тижня лечу в Єгипет.
Я завжди хотіла побувати в Єгипті, тому я дуже хвилююся.
Мабуть, спершу я боялася, що мені буде самотньо,
адже це так далеко від дому, але моя авіакомпанія дивовижна...
Можна тебе сфотографувати?
Ось і вона. Яка красуня.
Іди-но сюди, люба.
Ось так. Стань поруч зі мною.
Шерил — майбутня акторка зі Скрентону, Пенсильванія.
Вона колись масажувала ноги,
та звільнилася, коли бос попросив її піднятися трохи вище.
Вона переїхала з Лос-Анджелесу після коледжу,
і зараз ця Джульєтта сподівається знайти свого Ромео.
Господи, ти красуня. Яка ти разюча. Як справи?
- Нічогенько. - Добре. Фантастично.
- Готова почати вечірку? - Так.
Що ж, нехай почнеться гра.
Правила гри прості.
За перегородкою три одинаки.
Можеш питати їх про будь-що, окрім імені, віку й професії.
І зрештою ти обереш, з ким із них підеш на побачення.
- Як тобі? - Чудово.
Камеро «А», готуйтеся до крупного плану.
Привіт, Шерил, радий зробити тобі приємно.
Ні, тобто приємно познайомитися...
- Залиш ці слова для побачення. - Радий знайомству.
Ось так. Утретє завжди вдається. Одиначе номер два?
Привіт, Шерил.
Привіт-привітики.
Якщо хочеш заглибитися, обери номер два.
Боже, він що, так застряг?
Це ми з'ясуємо.
І чи не привітаєшся з Шерил, одиначе номер три?
Світло на номер три.
Ми гарно проведемо час разом, Шерил.
Він упевнений у собі.
Тепер ти знаєш, які в них голоси, ти готова до наступного кроку?
Думаю, так.
- Ти маєш запитання? - Авжеж.
Що ж, сідай, щоб тобі було зручно.
І починаймо.
Господи, Еде. Гаразд, вмикаємо знак аплодисментів.
ОДИНАК No1
Одиначе номер один,
ми на занятті з драматургії, іде велике прослуховування.
Ти школяр-відмінник, який запрошує мене на побачення.
Починай.
Привіт, я... Я...
Знаєш, я відмінник. Хочеш піти на побачення?
Це все?
- Ага. - Овва, у нас геній.
Увага на номер два.
Молодець, одиначе номер один.
Одиначе номер два, ти — капітан футбольної команди.
Уперед.
Слухай-но, кралечко...
У тебе все гаразд?
Так, усе добре.
Я подумав, що якщо тобі нічого робити,
ми могли б трохи м'ячиком поперекидатися.
Я в футболці, а ти — без.
Не знаю. Це якось дуже грубо.
Грубо й галасливо — усе, як мені подобається.
Одиначе номер три, ти — видатний професор.
Уперед.
Юна панянко, мені доведеться залишити вас після заняття
й поговорити з вами.
Ви хочете мене чогось навчити?
Так. Хочу.
Насправді вам доведеться більше гнути...
спину від зусиль.
Гаразд, одиначе номер один...
Якби я подавала тебе на обід, то чим би ти був?
Шведським столом.
Я мушу вийти.
- Просто зараз? Це ж середина шоу. - Мені треба до вбиральні.
Усе гаразд?
- Слухай, стій. - Куди вона?
Одиначе номер два?
Я — велика миска зелені з заправкою збоку,
бо я люблю, коли все незаправлено.
Смішно.
МОЄ УЛЮБЛЕНЕ ХОБІ — ЦІЛУВАТИСЯ
Одиначе номер один...
Господи, це що за чортівня?
- Люди, це що? - Це частина шоу?
Що нам робити?
Хтось там знизу, дайте знати Еду.
Еде. Скажи щось.
Пані та панове, перша частина закінчилася,
і ми, мабуть, послухаємо наших спонсорів.
- Ми скоро повернемося. - Давай рекламу. Краще дві.
Що то, в біса, було?
Що ж, люди, перезапускаємо. Приберіть це хтось.
Що то за чортівня була?
Кицю, ти була дивовижна. Просто всіх порвала.
Чудово.
Агов, магія телебачення.
Маємо трохи часу. Хто тут не з місцевих?
Уперше в Голлівуді?
Певен, ви не думали, що буде аж так цікаво.
Авжеж, просто приберіть це.
Слухай, це не моя робота. Вона он звідти йшла.
Хай йому грець.
«ЛОС-АНДЖЕЛЕС ТАЙМС», 1977 РІК
Ви не знаєте, де...
Він, певно, нагорі, купається в компліментах.
Так, я зустрів її в домі Воррена Бітті.
У домі Воррена Бітті. Послухай-но цього дурня.
Агов, Родні?
- Це наш новенький, Маріо, так? - Ага.
І її батьки дозволили тобі це зробити?
Дозволили? Вони мені заплатили.
Ні.
Я це бачу. Думаю, це буде чудово. Так працює ця галузь.
Так, я знаю, як це працює.
- Їй тільки 13 років. - Так, але ж чорт.
Дівчата в наш час...
Знаєш, ось це я зробив у Малібу кілька тижнів тому.
Так. Гарне фото.
Я просто думав, що варто з'їздити туди трохи пізніше сьогодні.
Зазвичай я знаходжу об'єкти на пляжі, але...
Ти мав би чудовий вигляд у тому світлі, тому, знаєш, якщо будеш десь...
Так, знаєш, я не зайнятий.
Ти не зайнятий.
Вільний у будь-який час.
- Роде? - Так?
Тебе тут хочуть бачити.
Справді, хто? Воррен Бітті?
Поліція.
Так, ні, до мене вдерлися минулого тижня, тож...
Частина фотообладнання зникла.
Мабуть, вони просто хочуть щось спитати, знаєте?
Гаразд. Побачимося пізніше.
Вечірка закінчилася.
Ну, це... це ваша робота, так?
Це не моя робота.
Так. Знаєте, ми завжди мусимо такі речі перевіряти.
Ви просто виконуєте свою роботу.
Вибачте за непорозуміння.
Усе гаразд. Дякую вам. Щиро вдячний.
Чорт.
Агов.
Отже...
Сьогодні я не зможу,
бо мені сказали залишитися допізна,
бо я...
Тут нікого немає. Людей бракує.
Іншим разом?
Ага.
Знайду когось іншого.
Гаразд.
Пробач.
Елісон?
Ел, ти там?
Агов, Ел, я вже давно телефоную і трохи хвилююся за тебе.
Гаразд, відчиняю запасним.
Я заходжу, гаразд? Якщо ти там, то я заходжу.
Так, усе гаразд. Усе добре.
Перепрошую.
Я маю працювати.
Що я тобі казала? Просто дурнуваті.
- Ну як я? - Ти чудова. Дивовижна.
У чому річ? Що таке?
Нічого.
Намагаюся робити так, як сказав Ед. Трохи чудернацько якось. І все.
До дупи Еда.
Жодної неповаги, але до біса його.
Це не серіал, наступного тижня ти не повернешся.
Що Ед зробить? Звільнить тебе?
Ти маєш розважатися. У цьому вся суть.
То будь собою. Кажи все, що заманеться.
У когось із вас є ручка?
- Так, тримай. - Дякую.
У неї чудовий вигляд.
Так, вона розкішна.
Поглянь на цих хлопців.
Дякую.
Я не проти.
Ні, дякую.
Надто маленькі.
Менші третього розміру мені не заходять.
А вона?
А що вона?
Ти її ще не бачив. Якщо вона крихітна?
Дозволю їй відсмоктати.
Ні, цього не буде.
Не буде? Чому це?
Бо я завжди отримую дівчину.
Люди, усі вже готові?
Дізнайся в Метью, чи ще довго.
Каже, що йому потрібно ще 30 секунд.
Камера «Б», нумо. Ми готові.
Усі на місця.
Пані, дайте спокій її зачісці. Ви її майже не змінюєте.
Ми готові для вас.
- Нехай це тобі не заважає. Ти впораєшся. - Гаразд, пане Берк.
Хлопці, як ви там? Щось потрібно? Гаразд, чудово.
Ми починаємо.
Лоро. У тебе все гаразд?
- Агов. - Я знаю одинака номер три.
Ти з ним зустрічалася абощо?
Ні, я з ним не зустрічалася. Я... Він...
Пригадуєш мою подругу Елісон, ту, яка була...
Так. Пам'ятаю, що ти розповідала про неї.
На пляжі був один хлопець, і...
Не треба було залишати її там. Я...
Я казала їй бути обережною, я знала, що тут щось не те.
Знала, що з цим хлопцем щось не так.
- Ти описала його поліції. - Так, це цей хлопець.
Одинак номер три?
Наскільки ти впевнена?
Доволі впевнена.
- Доволі впевнена? - Десь на 90 %.
Але не абсолютно.
Я лише кажу, що цей хлопець може бути дуже схожим, правда?
Я не кажу, що не вірю тобі, Лоро.
Тобто якщо цей хлопець зробив те, на що ти натякаєш, тоді...
хіба він не був би за ґратами, а не на телешоу?
Я не знаю. Я...
Це велике телешоу.
Не думаєш, що вони перевіряють учасників?
- Я... - Може, це той хлопець, так?
І, можливо, поліція його перевірила й очистила від підозр.
Послухай, я тебе кохаю.
І мене дуже шкода, що ти втратила подругу.
Ти, певно, бачиш його за кожним кутом.
Навіть не уявляю, але...
Я просто не розумію, що я маю зробити.
Забирайся.
- Що? - Іди геть.
- Лоро... - Уже!
Гаразд, люди. Почали. Ворушіться.
Ми наживо за п'ять, чотири, три, дві...
Гаразд. З поверненням на шоу «Гра в побачення».
Дякуємо, що перечекали ці технічні негаразди.
І знову до шоу. Шерил, слово тобі. Починай.
Одиначе номер один,
Ейнштейн сказав, що хвилина на розпеченій плиті здається годиною,
але година в компанії гарної дівчини здається хвилиною.
Це була його особлива теорія відносності.
А яка в тебе?
Що?
Ми ще поговоримо.
Зачекай. Це було справжнє запитання?
Одиначе номер два, коли ти запрошуєш дівчину на побачення,
чого очікуєш натомість?
Мабуть, це залежить від їжі. Ми замовимо філе міньйон, чи як?
Непогане запитання, то замовимо?
- Так. Звісно. Я щедра людина. - Буду знати.
Це запитання зі сценарію?
Оскільки я витрачаюся на вечерю,
то вона, мабуть, може хоча б десерт запропонувати.
І що б ти замовив на десерт?
- Сама знаєш. - Ні, не знаю. Скажи.
Щось гаряченьке.
Ти про вишні фламбе?
Так, і багато збитих вершків.
Пробач, я на дієті.
Одиначе номер один, що там із особливою теорією відносності?
Чудасія, не зупиняйся.
Одиначе номер три,
яка різниця між хлопцем і чоловіком?
Хлопець думає, що пригостить дівчину вечерею — і вона вже йому щось винна.
Гаразд, а що ж думає чоловік?
Ну, насамперед
він не починає згадувати про десерт,
коли ще не минула вечеря.
Непогано.
Одиначе номер один, є щось?
Рухайся, вона повертається до генія.
Я... не можу.
Що ж. Мені писати конспект, учителько, чи...
Це буде на випускному іспиті, Еде.
Оце добре.
Одиначе номер три, твій друг завис.
Допоможеш йому?
З його особливою теорією відносності?
Так.
Нехай на хвилину чи на годину,
та я б хотів сидіти відносно близько до особливої дівчини
за кожної нагоди.
Як тобі?
Доволі добре. Так, непогано.
Одиначе номер один, підкинула я тобі завданнячко того разу.
Я скажу. Не знав, що треба бути астрологом, щоб потрапити на шоу.
- Ти хотів сказати астронавтом? - А є якась різниця?
Ти хочеш, щоб була?
- Ні. - Ще одне.
Ейнштейн був фізиком, а не астронавтом. Та не зважай.
Ти мене щось питатимеш?
Щойно спитала, двічі. Але звісно.
Праця «Основи метафізики моралі»...
- У ній Іммануїл Кант стверджує... - У нього інфаркт через неї буде.
Я не...
Я жартую. Одиначе номер один, я жартую.
Просто беру тебе на кпини.
Одиначе номер один, це легке й просте.
Для чого існують дівчата?
Що ти маєш на увазі?
Те, що сказала. Для чого існують дівчата?
Лишенько, оце так ти загнула.
Поговоримо про Іммануїла Канта?
Ні-ні, я це зроблю.
Рада чути. Я в тебе вірю, одиначе номер один.
Дякую.
Дівчата для...
хлопців.
І... знаєш, для розваги.
Отакої, Глорія Стайнем пишалася б.
Трохи засуворо до хлопців.
- Ми ж тут розважаємося. - Звісно.
Хіба ми не розважаємося?
Бачите? Нам справді дуже весело.
Одиначе номер два, для чого існують дівчата?
Чому це схоже на пастку?
Не знаю. А чому?
Бо якщо я скажу, що дівчата для вина й вечерь,
то здамся виродком,
а якщо скажу, що для поваги й такого іншого,
то буду схожий на лайдака, який хоче шпекнутися.
Що ж, одиначе номер два, схоже, ти відповів на запитання.
Агов, чекай. Ні, я не так хотів.
Ідемо далі.
Одиначе номер три, я розраховую на тебе.
Для чого існують дівчата?
Я... Ні.
Ні. Ніхто двічі не перемагав Алі.
Так, я так не думаю.
Джиме, зачекай хвильку. Ви щось хотіли?
Я хочу поговорити з кимось щодо шоу «Гра в побачення».
Якщо вам потрібні квитки, то йдіть до менеджера.
Вийдіть у коридор, там поверніть праворуч.
Я не хочу подивитися шоу. Я щойно звідти.
Я хочу поговорити з людиною, яка над ним працює,
з продюсером абощо.
Навіщо?
Саме зараз на шоу є людина, яка не має там бути.
Хто не має там бути? Ваш хлопець?
- Ні. - Чоловік?
Минулого року мою подругу зґвалтували й убили,
і поліція так і не...
Здається, чоловік, який її убив, зараз на тій сцені.
Одинак номер три.
І це дуже небезпечний чоловік, ви могли б кудись зателефонувати?
Прошу.
Слухай, Джиме, я тобі перетелефоную. Ага.
Для чого існують дівчата?
Саме так.
Мабуть, я мушу сказати, що це вирішує дівчина.
Це дуже гарна відповідь.
Так, нам подобається.
Одиначе номер три, у мене додаткове запитання.
Кажи.
Ти вже доволі довго в компанії інших одинаків.
Ми трохи поспілкувалися, так.
Добре. Скажи-но, що найогиднішого
одинаки один і два сказали чи зробили за кулісами?
Окрім того, що прийшли на шоу, звісно.
Чудовий жарт.
О боже.
Важке запитання. Якщо бути відвертим,
одинак номер один насправді не казав нічого огидного.
Це правда. Не казав.
А як щодо одинака номер два?
Я не можу повторити дослівно, бо ми все ж на телебаченні, але...
мав він міркування щодо розміру бюстгальтера
як передумови для змістовних стосунків.
Та невже?
Трясця, це означає, що гра закінчилася.
Шерил, час ухвалити рішення.
Чому б тобі не посидіти й не подумати про те, що почула?
Нам треба трохи часу, щоб ви
ухвалили рішення щодо дуже вишуканих виробів...
Зачекайте тут у кабінеті. До вас невдовзі хтось підійде.
Хто?
Джордж Елліот. Продюсер передачі.
Сідайте, якщо бажаєте.
Він вам допоможе. Щасти.
Дякую.
Справді.
І ми скоро повернемося.
І ми не в етері.
Після шоу виведи цю курву.
Не хочу більше її бачити.
Знаю. Мені дуже шкода, пане.
То кого ти обереш?
- Припини. - Що? Я лише питаю.
Думаєш, я зайшла надто далеко?
Це він думає, що ти зайшла задалеко.
Він думає, що все це занадто.
Так. А ти як думаєш?
Люба, я на шоу з 1968 року
і бачила більше недоумків, які тут залицялися, ніж можу порахувати.
Єдине, що я з'ясувала, то це те, що якими б не були слова,
головне приховане запитання не змінюється.
Гаразд. І яке ж це запитання?
Хто з вас мене скривдить?
Просто ти поставила його найголосніше.
Чоловіче, якого біса?
Нащо ти їй це сказав?
Вона спитала.
Іди в дупу.
Знаєш що? Коли закінчиться це шоу, ми з тобою ще поговоримо.
Та невже?
А якщо я зникну?
Наймеш когось, щоб мене вистежили?
Чортів боягуз.
Знаєш що? Маю кращу ідею.
Може, обміняємося контактами, щоб знати, де шукати один одного?
Гаразд. Так.
Стокер-стріт. Ґлендейл. Так, я знаю, де це.
Тримай.
Господи, що це за чортівня, чоловіче?
Фальшивка.
Ти довбаний навіжений.
Ага.
Гаразд, люди, усі на місця.
Годі вже. Забираймося звідси.
Переставмо це крісло. Устань, Шерил.
У нас була ціла перерва на рекламу, щоб цього позбутися. Нумо. Рухом.
Суди, ось туди.
- І п'ять, чотири, три, два... - Уперед.
Хлопці — це просто діти, еге ж?
Це шоу «Гра в побачення».
Шерил, ти чудово зіграла в цю гру,
та настав час ухвалити рішення.
Наші одинаки були класними, щирими, меткими й терплячими,
та лише один з них піде на побачення.
Чи буде це одинак номер один,
одинак номер два чи одинак номер три?
Шерил, хто цей щасливчик?
- Номер три. - Номер три.
Ой леле. Скажи-но, Шерил,
що в номер третьому тобі сподобалося найбільше?
Він знає, для чого існують дівчата.
Перш ніж побачити одинака номер три,
познайомся з одинаком номер один.
Він із Шерман Оукс,
студент-медик, який хоче відкрити власну практику.
Його хобі — читання й гольф.
Вітайте Джоша Янга.
- Рада знайомству. - Дуже приємно.
Чудово. Ти просто молодець.
Одинак номер два — дизайнер меблів з Ґлендейлу,
він любить фрисбі й танці.
Шерил, познайомся з Арні Асланом.
Обережно з тим паскудою.
Дякую, панове.
У нас для вас є кілька подаруночків на прощання.
Настав час зустрітися віч-на-віч із одинаком, якого ти обрала,
та спершу хочу розповісти тобі трохи про нього.
Одинак номер три — виходець із чудового штату Техас.
Він скайдайвер, поціновувач мотоциклів і професійний фотограф.
Прошу, вітайте Родні Алькалу.
- Як ти? - Рада знайомству.
- Дуже приємно. - Дуже рада зустрічі.
Ти це зробив, Родні.
Ти дав чудові відповіді на кілька хитромудрих запитань.
- І отримав дівчину. - Дякую, Еде.
Родні й Шерил, пакуйте речі,
ви отримали оплачену путівку в Кармел, Каліфорнія.
Дякую, що були з нами.
До зустрічі на шоу «Гра в побачення».
І це все.
- Чудово, пане. Ідіть зі мною. - Шерил, люба?
Сюди. Дивись під ноги. Іди крізь ці двері. Дякую.
Перепрошую?
Вітаю, вибачте, що потурбувала.
Я маю зустрітися з людиною, яку звуть Джордж Елліот. Він продюсер.
Перепрошую?
Джордж Елліот. Виконавчий продюсер шоу «Гра в побачення».
Не знаєте, де його знайти?
Мені дуже важливо з ним поговорити.
Дуже сумніваюся.
Чому?
Бо Джордж Елліот — це я.
Що?
Дайте-но вгадаю.
Охоронець на вході це підлаштував, так?
Він справжнісінький паскуда.
Пробачте.
Якщо я можу якось вам допомогти, я буду радий спробувати й...
ТЕЛЕВІЗІЙНА СТУДІЯ ABC STUDIOS
Ще раз щиро дякую. Тобі було весело?
- Так, дуже весело. - Гаразд, просто сюди.
- Сюди? Зрозуміло. - Просто за рогом.
- Я думала, все минуло добре. - Я теж так думаю.
Щасти тобі. Будемо на зв'язку.
Щиро дякую.
Шерил?
О, привіт.
Я тебе там згубив.
Так, я тебе шукала, коли переодяглася, але там просто безлад.
Та вся штука — справжній безлад.
Мене відвели на сцену, світло ввімкнулося — і почалося.
Так.
Було непогано.
Трохи по-злому й гнітюче, але... Мені було весело.
Так.
Так, що ж, до зустрічі в Кармелі.
А ти не хочеш піти кудись зараз?
Трясця, неймовірно.
Це ж прекрасно.
Агов.
Хочеш?
Ще й як.
Хто б міг подумати, що сьогодні я знайду любов свого життя?
Чорт, не змушуй мене сміятися, паскудо.
Спокійно.
Це твоє?
Так, це мої роботи.
Погляньмо, із чим я маю справу.
Овва.
Вони...
За цю я виграв 500.
Брешеш.
Ні.
Що ж, гаразд, годі цього лайна.
Колися вже. Звідки ти?
Нащо тобі це знати?
Чому ти мені не кажеш?
Може, тому, що мені там збіса не подобалося.
Гаразд.
Отже, ти втікачка.
Господи.
Так сказав, наче я Олівер клятий Твіст.
Я незалежна.
Твої батьки, певно, хвилюються.
Теммі надто вгашена, щоб хвилюватися через щось.
А що твій тато? Де він?
Хтозна?
Він утік, коли я була малою.
Мабуть, було важко.
Знаєш, рости без нього.
Я тебе прошу.
Коли твій тато тебе покинув?
Ти хоч до восьмого класу доріс?
Ти намагався його знайти?
Ні. Боюся, що я б його вбив.
Дивовижно, як один егоїстичний придурок може спаскудити тобі все життя.
Тримай.
Що це?
Це шоколад.
За що?
Сьогодні день Валентина.
Ти мій Валентин.
Це доволі далеко.
Та ні. Угору тим пагорбом.
Пагорбом?
- У тебе зручне взуття? - Так.
Добре, тобі знадобиться.
Готова?
- Так. - Гаразд, ходімо.
Майже прийшли.
Сонце сідає.
Де я маю стояти?
Просто йди туди, до скелі.
Цієї.
Просто йди.
Так, просто біля краю.
Ось там, чудово.
Тепер обернись, обличчям до сонця.
Так, це прекрасно.
У тебе це в крові.
Гаразд, ще одне.
Тепер дивись просто в небо.
Ти сфотографував?
Родні?
О боже, де це ми? Що це за місце?
Не знаю,
але так буває, коли така гарна дівчина, як ти,
каже мені заскочити до першого-ліпшого місця.
Божечки.
Надворі воно здалося мені нормальним.
Що ти читаєш?
Cowboy Mouth. Це п'єса така.
Сем Шепард, Патті Сміт.
Так.
Я бачив оригінальну виставу.
Справді? Отже, ти жив у Нью-Йорку.
- Так, універ Нью-Йорку. - Колумбійський.
Ми, мабуть, зустрічалися на шосе.
Думаю, я б тебе запам'ятав.
Іноді довга дорога манівцями правильніша,
ніж прямий і короткий шлях.
Це Cowboy Mouth чи...
Ні, «Що трапилось у зоопарку».
А й правда. О боже.
Це такий чудовий твір.
- Ти його знаєш? - Так.
Так, Олбі неймовірний письменник.
Так і є. Він геній.
Знаєш, він насправді... Це одна з моїх улюблених.
Овва, а ти багато знаєш.
Хай там як, Cowboy Mouth будуть ставити
в театрі «Одіссей», і в мене прослуховування десь за тиждень.
Круто.
Залюбки подивлюся на тебе в ній.
- Так, мені ще не дали роль. - Вона в тебе в кишені.
- Ти так думаєш? - Так, без сумніву.
Знаєш, у тобі є та ж енергетика, що і в Патті Сміт.
Як це мило. У мене й близько немає такої енергетики, як у Патті Сміт.
Я не про це говорю.
Я про... душу, розумієш?
Гаразд.
Це якось дуже натягнуто.
Тобто це... Як на мене, це добре.
Це добре. Я не проти.
Мабуть, через мене це важче, ніж мало б.
Я нечасто ходжу на побачення. Взагалі не ходжу насправді.
Але ти вирішила піти на шоу «Гра в побачення».
Так, це смішно.
Моя агентка сказала, що так мене помітять.
«Воно популярне. Тебе помітять».
Ти відчула, що тебе помітили?
Я відчула, що на мене дивилися.
А як ти почуваєшся зараз?
Добре.
Знаєш, більшість людей не хочуть, щоб їх помічали.
Вони бояться.
Бо тобі має бути комфортно з собою.
Треба перестати грати.
Я ніколи не приховую, хто я.
Вибачте, пані? Можемо повторити?
Ми замовляли коктейлі.
Пробачте, уже пізно. Ми зачиняємося.
Як шкода.
Що ж, певно, доведеться забиратися звідси.
Так.
- Авто на паркувальному? - Так.
Я тебе проведу.
Який у тебе номер?
Думаю, нам варто поспілкуватися до Кармелу.
Що ж, слушно.
Щось не так?
Ні.
Дякую.
КІНОСТУДІЯ PROSPECT STUDIOS
Добраніч.
Агов.
Можеш сказати свій номер?
- Я ж щойно його тобі дала. - Ні, знаю, просто...
Хочу переконатися, що все правильно.
Знаєш, іноді четвірки схожі на дев'ятки.
Авжеж.
Так, покажи-но, я...
Напам'ять повторити не можеш?
Отже, це означає, що в Кармелі насправді ми не зустрінемося?
Я нікуди з тобою не поїду.
Гаразд.
Справедливо.
Може, ще побачимося.
Так, може.
Тоді й лусне твоя клята довбешка.
Що?
Чорт.
Прибери свою кляту руку з мого авто.
Чорт.
ПАРК ІМЕНІ ДЖИМА ҐІЛЛІАМА
Як чудово.
Саро, можеш залишити це на пізніше?
Дуже добре. Так, спробуй ще раз.
Готова?
ВІДДІЛ УБИВСТВ
Я це зробила.
Я написала заяву в грудні минулого року
і не знаю, що ще розповісти... Цей чоловік був на національному телебаченні.
Слухайте, я не знаю, з ким ви розмовляли.
Я... Я теж не знаю, з ким розмовляла.
Скільки... Забудьте.
Робіть свою кляту роботу!
Дідько!
- Пані? - Вибачте. Уже йду.
Шерил, кицю, я думаю, що ти припускаєшся помилки.
Це мені вирішувати, Гелен.
Просто зараз MGM шукає невідому брюнетку
у свій великий трилер,
І вони ж хочуть лише побачити фото в купальнику перед пробами...
Я цього не робитиму.
- Я спитаю, чи вони зроблять виняток. - Ні, не тільки ці проби, взагалі все.
Шерил, не ставай дівчиною, яка була на одному телешоу
й зникла назавжди. Ти гідна більшого.
Так, знаю.
Слухай, мені справді шкода, що нічого не вдалося,
я вдячна за все, чесно.
Бувай, Гелен.
Я просто...
Гаразд.
Це все, тож можемо вирушати.
Агов.
Агов, у тебе все добре?
Схоже, минулої ночі все пішло шкереберть.
Як гадаєш, ти можеш зробити мені ласку?
Можеш нікому не розповідати про це?
Будь ласка?
Бо мені, бляха, буде збіса соромно.
Ти знаєш, як люди люблять засуджувати.
Дякую.
Отже...
Хочеш поїхати до тебе додому?
Гаразд.
Круто.
Допоможеш мені?
Дехто вміє в'язати вузлики.
Щось мені підказує, що ти був скаутом.
Агов...
Я просто хотів сказати...
Пробач, якщо був жорстоким до тебе.
Усе гаразд, любий.
Усе гаразд.
Я заскочу помочитися. Тобі щось узяти?
- Не треба. - Добре.
КАФЕ «ОСТАННІЙ ШАНС»
- Не рухатися! - Тримай руки так, щоб я їх бачив.
На землю, хай тобі грець!
Тоні, виклич підкріплення!
- Бери наручники. Ноги йому тримай. - Забери свої лапи!
- Годі опиратися. - Не робіть цього. Пустіть.
Дейве, підіймай його.
За півтора кілометра від вказівника 112. Потрібна негайна допомога.
Гаразд.
Дихай.
Він... Він готовий.
14 лютого 1979 року тінейджерка-втікачка втекла від Родні Алькали,
попросивши його нікому не розповідати про їхню зустріч.
Доки він очікував суду, його випустили під заставу.
На свободі він убив 21-річну жінку й 12-річну дівчинку.
Алькалу арештували повторно в 1979 році.
Тільки тоді правоохоронні органи почали виявляти масштаби його злочинів.
Понад десятиліття про Алькалу повідомляли правоохоронцям
люди, які вижили, й інші громадяни, та безрезультатно.
Зрештою його засудили за вбивство семи жінок та дівчат.
Деякі джерела стверджують, що реальна кількість жертв може бути 130.
Провівши 31 рік у в'язниці, Алькала отримав останній шанс на звільнення.
Утікачка, тепер доросла жінка, з'явилася в суді й свідчила проти нього.
Як заявив прокурор:
«Вона прийшла й забила цвях у труну Родні».
Шерил Бредшоу поїхала з Каліфорнії жити приватним життям і створювати сім'ю.
Родні Алькала помер за ґратами.
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька