‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏אל תעבירו לי שיחות.
‏"בייבי בוס
‏אני הבוס בוס ‏בייבי בוס בוס בוס בייבי בוס בוס
‏בואו תראו איך ילד צוציק גדל
‏אני הבוס, ת'כול כאן מנהל
‏עגלולי טיולון מתגלגל
‏בייבי בוס ת'כול כאן מנהל
‏מנכ"ל הבית והעריסה
‏מי מחליף ת'חיתולי, איפה הדייסה
‏אל תיילל, קח מוצץ - זה שוס
‏מי הבייבי בוס? ‏-אני. אז 'תשלם לי"
‏אופס! סליחה. רגע אחד.
‏שלום, ועד המנהלים!
‏עדכון שבועי. המנכ"ל מתייצב לפני הוועד.
‏אני מת על זה.
‏הרשו לי להתחיל מחדשות טובות ‏לגבי אסטרטגיות השיווק הקרובות שלנו.
‏אבל עוד לא ראיתם כלום.
‏מי דופק על הדלת? מר הזדמנות נהדרת?
‏לא יודע, ועד, לתת לו להיכנס?
‏בבקשה! תן לו להיכנס!
‏הכירו את מותג הכדורגל ‏המקצועני-למחצה המקומי שלנו, "הכוורת".
‏הייתי לא מזמן באחד מהמשחקים הפרועים שלהם.
‏האהבה לקבוצה הזו ‏אינה דומה לדבר שראיתי אי פעם.
‏קדימה, כוורת! קדימה, כוורת!
‏באזז! באזז! באזז!
‏לצערה של הכוורת, היה אסון באותו היום...
‏כולם להריע לכוורת!
‏בדמות בעלי הקבוצה, מידג' מרקסברי.
‏כולם להתכופף!
‏מה אתה עושה, טד?
‏מגן על המשפחה שלי.
‏אאוץ'.
‏כולם נעקצו באותו היום.
‏ואני?
‏אני נעקצתי ברעיון.
‏השם "הכוורת" נעשה רעיל כל כך, ‏שמידג' מרקסברי עורכת
‏תחרות נאומים לאוהדים להצעת שם חדש.
‏אנחנו ננצח בתחרות ‏ושם הקבוצה יהיה "התינוקות".
‏תארו לעצמכם קהל אוהדי ספורט שלם ‏שמדקלם כאיש אחד,
‏"תינוקות! תינוקות!"
‏תוכנית שראויה לטייקונים העתיקים!
‏לכבוד הוא לי שאתם מאשרים.
‏כבר גייסתי את אחי ‏כדי שיירשם לתחרות, ולכן...
‏רגע, אתה מפקיד את גורלה ‏של התוכנית המדהימה הזו
‏בידיו של ילד עלוב?
‏מובן שלא.
‏טים הוא רק הצינור ‏שיישא את אחד מהנאומים הגדולים ביותר
‏שהעולם ישמע אי פעם.
‏אני מבטיח ניצחון.
‏איך אתה יכול להבטיח דבר כזה?
‏כי כל מילה מהנאום הזה הונדסה
‏לצורך יעילות ריצוי-קהל מרבית ‏על ידי צוות הוגים מצטיינים,
‏צוות "התוצאות וההשלכות המנוהלות" שלי!
‏אני קורא להם "מה-אמים" בקיצור.
‏התפקיד שלהם הוא לדמיין כל תוצאה אפשרית,
‏בעיקר רעות, ולמצוא פתרון.
‏סטייסי, הנאום.
‏"הגיע הזמן לקבוצה ‏שתשקף את ערכי היסוד שלנו."
‏אני כבר רואה שזה נאום מנצח.
‏נכון מאוד.
‏"הצוות שלנו היא הלב ואנחנו הדם."
‏אני כבר מת לשאת את הנאום הזה. ‏מה יכול להשתבש?
‏שאלה מצוינת!
‏מה אם תתבלבל במילים?
‏פשוט תצחק כדי להפיג את המתח ותנסה שוב.
‏טוב, אבל מעולם לא התבלבלתי ‏כשדיברתי מול קהל.
‏מה אם מישהו מהקהל יציק לך? ‏-זה לא יקרה, נכון?
‏תהיה מוכן אם זה יקרה! ‏-תגיד משהו נחמד על מי שמציק לך.
‏למשל, "גברתי, את יפה כמו פרת ים."
‏"תודה, אדוני הצעיר."
‏מה?
‏שקית הקאה?
‏מה אם תקיא?
‏אני לא אקיא. לא נראה לי שאקיא.
‏מה עם בז יעוף לתוך הפרצוף שלך?
‏זה יעזור לעצור את הדימום.
‏ממתי בזים במרכז הקהילתי הם אפשרות ממשית?
‏אי אפשר להתעלם משום מה-אם. ‏הסיכון גבוה מדי.
‏וזו הסיבה שהקבוצה צריכה להיקרא "האזיקים".
‏יש לך זכות לשמור על ניצחון! תודה.
‏תודה, דאג, אבל אני מוכרחה להגיד, ‏נאום פח אשפה.
‏הבא בתור!
‏נראה לי ששכחתי את שקית ההקאה. ‏-אתה מסוגל לזה.
‏התחרות היא בדיחה.
‏תינוקות! תינוקות!
‏ואם כך, לכבוד המילון הראשון הזה,
‏הקבוצה שלנו צריכה להיקרא ‏"לוחות כתב היתדות האכדיות"!
‏תודה.
‏מוותרת.
‏תחפשי את זה במילון. ‏זה אומר שאני שונאת את זה.
‏מי הבא בתור?
‏טימותי טמפלטון!
‏בוא הנה, ילד.
‏טימבו, זה הסימן שלך. אתה בסדר?
‏אתה צריך ללכת לשירותים? ‏-לא!
‏פשוט נלחצתי מהמחשבה על כל מה שיכול להשתבש,
‏לכן מצאתי מחליף שיקרא את נאומי.
‏נראה שטים השתפן, ‏ואם כך, קבלו את דני פטרובסקי.
‏מצטער. ‏-יהיה בסדר.
‏הנאום הזה חזק כל כך, ‏שרק איתן טבע יוכל להרוס אותו.
‏השם הוא פטרוסקי.
‏נראה שמיליונרית צריכה לדעת לקרוא.
‏בכל אופן, נאומצ'יק.
‏בואו נראה.
‏איפה המילה הראשונה?
‏"הגיע...
‏הזמן לקבוצה שמשקפת את ברכי היסוד שלנו."
‏ערכים. ערכי היסוד.
‏רואים למה אני לא מיליונר?
‏"הקבוצה שלנו היא הלב ואנחנו הדם!"
‏"האם אנחנו נלחמים למען חסרי הישע ‏או שחסרי הישע נלחמים למעננו?"
‏את יודעת את התשובה, נכון, גברת בסקי?
‏אני רואה שכן.
‏רואה? ידעתי מה אני עושה.
‏"זה חוזק שאי אפשר להביס לעולם,
‏לא בבית, לא בלבבותינו, לא על מגרש הכדורגל.
‏ולכן הקבוצה הזו צריכה להיקרא..."
‏רגע, באמת?
‏לא. מצטער, טים.
‏השם הזה נורא.
‏הקבוצה הזו צריכה להיקרא... "הנקניקיות"!
‏אני מתה על זה! ‏-כן!
‏אבל לא האוכל, נקניקיות, ‏אלא, כאילו, כמו כלבי נקניק.
‏כלבי מחמד. אולי בסוודר.
‏אין דבר אכזרי יותר מכלב מתנשף שחם לו.
‏נקניקיות! נקניקיות! הב, הב, הב!
‏-אני אתקן את זה.
‏למדים יהיו זנבות מכשכשים שמופעלים בסוללות!
‏רק רגע, חכה.
‏אני צריכה לכתוב את זה.
‏סליחה, גברת מרקסברי?
‏מה אם הקבוצה תיקרא "התינוקות"? ‏-שקט!
‏אני מוכרחה לשמוע ‏מה ייצא מהפה של הילד הזה עכשיו.
‏אגיד כמה אותיות שעולות לי לראש,
‏ונעשה את מה שאאיית בכל מחצית.
‏פ-ל-א-ר-ט-י-ו-מ-נ-י!
‏פלארטיומני? סגור!
‏ובכן, עם התקרבות מועד הגשת דוחות הרבעון...
‏בייבי בוס, אתה יודע למה אתה פה.
‏הבטחת את כל העולם וסיפקת נקניקיות.
‏מה, זה? רק עיכוב.
‏לצוות שלי יש כבר תריסר אפשרויות.
‏אני צריך תריסר תוכניות אפשריות אתמול!
‏כבר יש להם סמל, והוא מתוק, לעזאזל!
‏להתראות, צהוב 100!
‏אהבת הגורים תזנק.
‏אנחנו עושים את העבודה ‏של כלבלבים בע"מ במקומם!
‏כן, חה-חה. "תודה", מצחיק מאוד.
‏מה ההפך מ"בבקשה"?
‏תאכלו תחת! ‏-תודה.
‏מה-אמים, לכו לחולל את הקסמים שלכם.
‏התבצרו בחדר ישיבות ואל תצאו משם
‏עד שיש תוכנית כדי לגרום לכך ‏שהקבוצה הזו תיקרא "התינוקות".
‏טוב, בוס צריך תוכניות מהר! ‏אבל מה אם נאכל ארוחת צהריים קודם?
‏אני באמת רעבה.
‏אולי נזמין אוכל סיני?
‏זה ישביע את הרעב שלנו ויתדלק את המוח שלנו.
‏אבל מה אם האוכל יהיה חריף מדי?
‏שנזמין גם גלידה? ‏אפשרות לטיפול בצורך לצנן את הפה שלנו?
‏מה אם הגלידה תהיה קרה מדי? ‏-ומה אם הפה שלנו יקפא?
‏מה אם תינוקות המחקר והפיתוח שלי ‏יפתחו ג'ל פה חם לצמיחת שיניים?
‏מה אם הם ייצאו להפסקת צהריים ‏ונחכה יותר מדי זמן ולא נאכל לעולם?
‏מה אם ארזה כל כך שהחיתול שלי ייפול?
‏עברו כבר שעות! ‏-זה טוב!
‏זה אומר שהם מריצים את כל התרחישים
‏ומצמצמים את הרשימה לאלה שהכי...
‏כן. בטח.
‏לא אכפת לי מה אכלתם לצהריים ‏אבל אני שמח שהפה שלכם לא קפא.
‏רעיון מבריק.
‏נו? ‏-אנחנו צריכים עגלה וחיוך של כוכב קולנוע.
‏והילדה הקטנה הזו אמרה לי,
‏"יש לך חיוך של אישה בשנות ה-30 המוקדמות ‏עד מוקדמות ביותר לחייה."
‏לא הבנתי. כי את זקנה?
‏אני בשיא חיי.
‏אני בת 59 וגאה כמו טווס.
‏בת כמה את, 50?
‏זה יהיה רעיון מלבב.
‏אני מארשה קרינקל.
‏האורחים שלנו היום הם מידג' מרקסברי,
‏הקשישה שקבוצת הכדורגל המקומית בבעלותה,
‏ודני פטרוסקי, הילד שנתן לה ‏את שמה החדש, "הנקניקיות".
‏מפעל הרעיונות האנושי הזה המציא את השם הזה,
‏ולא הורדתי ממנו את העיניים מאז.
‏רעיון! קדימה!
‏ערב "קח את הכיסא שאתה יושב הביתה".
‏ימי שני בסימן חרדל שורף.
‏"הביאו איתכם שחקן טוב יותר", ‏"מה קורה? אתה המאמן עכשיו".
‏הראש של הילד מהיר יותר מהכשת נחש!
‏לאט יותר!
‏ושמעתי שהראש דועך קצת עם הגיל.
‏איך באמת חשבת על השם "הנקניקיות", דני?
‏לא "הנקניקיות". "נקניקיות".
‏את מבינה, חבר שלי, טים, ‏כתב לי את הנאום עם שם קבוצה אחר,
‏אבל אז היה לי רעיון, נקניקיות.
‏אבל אז חשבתי, ‏נקניקיות הן טעימות, אבל לא אכזריות,
‏ואני וסטי-סינופובי מאובחן, ‏פחד מכלבים לבושים,
‏ולכן כלב נקניק שחם לו ‏הוא קמע אכזרי למדי בעיניי.
‏בום! נקניקיות.
‏זה היה סיפור!
‏אפרופו ידידי טים, אני רוצה להכיר לכם אותו.
‏ובכן, בואו נקרא לו לכאן!
‏שלום לכולם.
‏לכבוד הזכות של דני לתת שם לקבוצה,
‏הבאתי הפתעה מיוחדת לארוחת הבוקר!
‏נקניקיות!
‏לצורך הבהרה, ‏הקבוצה נקראת "נקניקיות", משהו אחר לגמרי,
‏אבל אתם יודעים ‏שאני לא יכול לסרב לנקניקייה.
‏אני באמת יודע את זה.
‏היא תיקח אותה?
‏היא צריכה ביס גדול כדי שזה יצליח.
‏קדימה, התוצאה הסבירה ביותר!
‏אין לך אשכולית בלחמנייה במקרה, נכון, ילד?
‏כלומר, השעה שמונה בבוקר!
‏השעה לא משנה, ליזי לולו.
‏אנחנו לא נעשות צעירות יותר, את יודעת.
‏ועכשיו, תחולל את קסמיך, טימבו.
‏בזמן שכולם לועסים, אני רוצה ‏לנצל את ההזדמנות הזו כדי להזכיר...
‏שתינוקות הם נועזים.
‏הם מקבלים את מה שהם רוצים, ‏בין אם מדובר בבקבוק או בניצחון.
‏מעל לכול, תינוקות הם הדבר ‏שהכי קל בעולם לאהוב.
‏העיר הזו אוהבת את הקבוצה שלנו, ‏וזו הסיבה שהקבוצה צריכה להיקרא "התינוקות".
‏תינוקות! תינוקות!
‏אני מתה על זה!
‏אני יכולה לאהוד קבוצה בשם "התינוקות", ‏כי אני יודעת כמה קשוחים הם יכולים להיות!
‏אני אם עובדת, אחרי הכול.
‏תינוקות הם קשוחים.
‏העובדה שהתינוקת מידג' מרקסברי ‏שרדה בעולם המשוגע הזה
‏והגיעה לגיל 59 היא הוכחה מספקת.
‏לא יודעת. אני קרועה עכשיו.
‏"התינוקות" או "הנקניקיות". מה דעתך, דני?
‏אני בעד לתת לרעיונות ‏הטובים ביותר לנצח בעולם הזה,
‏כי, אני מודה, הרעיונות הטובים ביותר ‏לא מנצחים בראש שלי אף פעם.
‏לדוגמה, אני עומד לאכול עוד נקניקייה.
‏אני לא יכול להפסיק!
‏שמעתם את זה פה ראשונים, חברים.
‏שם הקבוצה, ייקבע בהמשך.
‏יש! הצלחנו! ‏-כן! מעולה!
‏אבל... לא קיבלנו את שם הקבוצה.
‏אבל החזרנו את "התינוקות" למשחק!
‏הדלת נטרקה בפנינו, ופתחנו אותה בכוח.
‏נחשוב על דרכים לנצח עכשיו!
‏יש! ‏-כן!
‏עשינו זאת! אין כמונו! ‏-מעולה! כן!
‏סיימו את זה.
‏כלומר, זה אמור להיות קל, עכשיו שהעיר
‏שמעה את השם "התינוקות", נכון?
‏יש רק שמיים כחולים לפנינו.
‏נקניקיות! ‏-כן! כן!
‏"נקניקיות" הוא שם טוב יותר!
‏טעות! "תינוקות"!
‏"נקניקיות"!
‏אסור לריב ברחוב!
‏בואו נסכים על "התינוקות", או...
‏שאקח אותך לכלא!
‏יש!
‏לא. "נקניקיות"!
‏אם כך, אתה במעצר, ‏בגין תקיפת טעמו הטוב של שוטר
‏בשמות קבוצות.
‏ובכן, אני מבטל את המעצר הזה.
‏כולנו יודעים שהקבוצה ‏צריכה להיקרא "הנקניקיות".
‏אעביר חוק!
‏מי יאכוף אותו?
‏מבוי סתום.
‏"התינוקות", חתיכת משוגעת!
‏נקניקיות! נקניקיות! הב, הב, הב!
‏אם כבר, "בעע, בעע, בעע".
‏לא! זה מה שתינוקות עושים!
‏אני יודע. למה אני במרפאת הילדים, לדעתך?
‏כשהם יסכימו סוף-סוף ‏לקרוא לקבוצה "התינוקות",
‏אקנה לכל המשפחה הזו חולצות, כובעים...
‏ג'אניס... את אחת מהם?
‏אנחנו צודקים, ואנחנו בכל מקום.
‏סלחו לי, ילדים. אני לא רעב.
‏ענבים חתוכים לרבעים.
‏כמה מעודן.
‏מנת היום.
‏ובכן, עניין שם הקבוצה הזה רע.
‏אנחנו מקבלים נתוני אהבת תינוקות שליליים ‏מאנשים שיש להם תינוקות.
‏אתה חושב שלא ציפינו לזה?
‏ציפיתם לזה?
‏יש דרכים רבות לניצחון.
‏למה-אמים שלי יש שפע אפשרויות.
‏סבלנות היא...
‏עכשיו! עכשיו! עכשיו!
‏יש לסיים את שערוריית השמות האלה. ‏תנו מה-אמים!
‏מה אם היקום שלנו הוא אטום קטנטן ‏בתוך משהו גדול הרבה יותר?
‏מה אם המשהו הגדול יותר הזה הוא פלוץ ענקי?
‏מה אם כולנו חתיכות מפלוץ?
‏מה אם נפסיק לזוז?
‏מה קורה פה?
‏רק ניסינו להזמין ארוחת צהריים.
‏אבל שקענו עמוק מדי במה-אמים.
‏אנחנו מפחדים, בוס.
‏מה אם רעיונות היו אנשים קטנים?
‏מה אם אנחנו רעיון של מישהו אחר?
‏מה אם אנחנו רעיון של פלוץ?
‏וואו!
‏צוות ההוגים המצטיינים שלי ‏שותק על ידי הגאונות של עצמם!
‏אני צריך כל רעיון שיש לך ‏כדי לקרוא לקבוצה "התינוקות".
‏אפשר לבצע פעלול ‏שבו נקפיץ 20 תינוקות על אופנוע שטח.
‏בכנות מלאה, זה רעיון ישן של דני ששאלתי.
‏בדיוק! ‏-קפיצת תינוקות על אופנוע?
‏לא, המקבילה האנושית ‏לקפיצת תינוקות על אופנוע שטח.
‏כשההיגיון כושל, עלינו לפנות ‏לתודעה של כאוס בלתי צפוי!
‏שמח שיכולת להגיע.
‏אני שמח שאנו חברים עם כל מתיחות ‏התינוקות והנקניקיות הזו ב"סביווירה".
‏"סביווירה"? מונח טוב!
‏מקווה שלא אכפת לך שמידג' פה.
‏היא עוקבת אחריי כדי לשמוע ‏את רעיונותיי הטובים.
‏אני שמח שהיא פה, כי נצטרך ‏לפתור את בעיית שם הקבוצה הזו.
‏יום מקסים לזה.
‏לא תצטרך מחבט לחבטה קלה? ‏-טים ואני משחקים גולף בינוני.
‏המטרה היא להביא את הכדור לגומה הבאה.
‏אתה גורם לי להיראות כמו יזמית חובבת.
‏ובכן, שם הקבוצה... איך נחליט?
‏יש לך רעיונות? ‏-לא.
‏אז פשוט אפלוט רעיון. משחק כדורגל.
‏כלבים נגד תינוקות.
‏אני ארכיב את קבוצת הכלבים ‏וטים יאסוף כמה תינוקות.
‏איך זה יתנהל?
‏הראשון מחמישה או חמש חמישיות.
‏קבוצות של חמישה שחקנים, ‏המנצחים יהיו הקבוצה
‏שתבקיע ראשונה חמישה שערים, ‏או מי שיוביל אחרי חמישה רבעים של חמש דקות.
‏זה מטורף, אבל הגיוני לחלוטין,
‏מלא בתוהו ובוהו שאי אפשר ‏להעלות על הדעת את ההשלכות שלו.
‏דני פטרוסקי טהור.
‏איך דיוק הבעיטה שלך? ‏-אני אהיה בשולי המגרש.
‏אני יותר מאמן מאשר ספורטאי.
‏אני פשוט לא מבין איך דני יכול להרכיב ‏קבוצת כלבים שיכולה להביס אותנו.
‏חבריי לקבוצת המשחק, ‏אני בטוח שתוכלו לנצח כלבים בכדורגל.
‏והמאמן השותף שלי, טים, ‏מגייס את ההורים שלכם למשימה ברגע זה ממש.
‏תינוקות! תינוקות!
‏ההורים אמרו "כן".
‏בואו נדבר על אסטרטגיה.
‏ג'וי, את לא משתתפת בתחרות
‏שנועדה לתת ‏לקבוצת הכדורגל האהובה שלנו שם נחות.
‏אוף! חסרה לנו תינוקת עכשיו!
‏לא נכון.
‏בטח, ספורט אינו התחום שלי, ‏אבל לא הגעתי למקום שבו אני נמצא
‏בכך שישבתי כשהייתי צריך לעמוד.
‏הביאו את הכלבים.
‏נושא לסדר היום של מחר, ‏ללמד להיות נהדר בספורט.
‏בואו, כלבלבים שיודעים לשחק כדורגל.
‏בואו קחו את הקבבים שלכם!
‏בואו, כלבלבים שיודעים לשחק כדורגל.
‏זה... אומר... משהו.
‏אבל מה?
‏כן!
‏קדימה, תינוקות! ‏-כן!
‏זה...
‏באג הפאג?
‏זה בכיס שלנו.
‏מה לעזאזל? חשבתי שאימנת אותם.
‏אימנתי אותם. זה הכי רחוק שהגענו.
‏נכון מאוד! תתמסרו בו באמצעות הראשים שלכם.
‏אני מאלף כלבים גאון!
‏כפי שאמרת, זה בכיס שלנו.
‏טוב! זה על כל הקופה.
‏האם נקרא לקבוצה שלנו "התינוקות"?
‏כן! כן! ‏-כן, כן!
‏בוז! בוז!
‏בוז! ‏-כן!
‏או "הנקניקיות"?
‏בוז! בוז! ‏-בוז!
‏כן! ‏-כן!
‏כן! ‏-בוז!
‏נקניקיות לוהטות!
‏שער!
‏הבנתי שהם הבקיעו שע... ‏מותק, הם הבקיעו שער, בסדר?
‏בבקשה? בבקשה? טוב, את עדיין ממשיכה?
‏טוב, תפסיקי. תפסיקי. טוב, תפסיקי!
‏שער!
‏זה בסדר, זה בסדר. תתעוררו, קבוצה, תתעוררו.
‏ידיים! ידיים!
‏בחייך! לקבוצה שלך אין ידיים בכלל.
‏או שלכל אחד מהם יש ארבע?
‏אי אפשר לענות על זה. ‏אני חוזר בי מהתלונה שלי.
‏קדימה! קדימה!
‏בוז! בוז!
‏כן! ‏-קדימה, כן, כן, כן!
‏בדיוק, סקוטר! תכסח אותם!
‏אתה הגבר עכשיו, בן!
‏סקוטר!
‏- אחת-אחת -
‏אני מצטער! נקניקיות מנחמות אותי ברגעי לחץ.
‏הן רכות עם מעטפת מיוזעת, ‏כמו נשיקה של סבתא!
‏- שלוש-ארבע -
‏אני מכריז בזאת ‏שעליכם להפיל את התינוק הזה על הפרצוף!
‏ברצינות? שופטים, התינוק המסריח הזה רימה!
‏מותק! הוא הבן... ‏-אני יודעת מי הוא, טד!
‏נקניקיות! נקניקיות! הב, הב, הב!
‏כן! ‏-בוז!
‏- ארבע-ארבע -
‏כן!
‏לא, לא, לא!
‏תקשיבו. אנחנו בתיקו ארבע.
‏ננצח אם נבקיע עוד שער אחד, אנשים.
‏זה מה שהתאמנו לקראתו ‏במשך זמן קצר ובאופן חובבני.
‏אחת, שתיים, שלוש...
‏נושא לסדר היום של מחר, ‏להציב ציפיות מציאותיות
‏לגבי כמה זמן שנדרש להיות נהדר בספורט.
‏אוי, לא.
‏קדימה, קדימה, קדימה!
‏כן...
‏הריח הזה! קיא נקניקיות!
‏קחי את הילדים.
‏מוכרחים להסתלק מכאן עכשיו!
‏גועל נפ...
‏חכו! הנקניקיות ניצחו!
‏תחזרו ו... בחיי.
‏איש לא ירצה לשמוע ‏את המילה "נקניקייה" שוב לעולם.
‏אני קוראת לקבוצה הזו "התינוקות"!
‏תינוקות! תינוקות!
‏בואי נלך, מותק! שלא נאחר למשחק!
‏את נראית...
‏יפהפייה.
‏ובכן, בכך שהגדלנו את סיקורי חדשות ‏התינוקות החיוביים ב-12 אחוזים...
‏אני מוכרח לדעת,
‏הניצחון הפלאי הזה בתחרות השמות,
‏התפנית הבלתי צפויה של הילד המקיא...
‏פשוט ניהלנו את התוצאות ואת ההשלכות.
‏כל תוצאה הייתה...
‏פשוט אלתרת והיה לך מזל, נכון?
‏בעיקר, כן.
‏מצוין.
‏"בייבי בוס"