Hengitä sisään.
Kerronpa jotain joogasta.
Ota mukava asento. Jos haluat, voit pitää jalat ojennetuina.
En pidä siitä.
Tunne venytys.
Tätä sanotaan salama-asennoksi. -Ei.
Se on erittäin vaikeaa minulle.
Takapuoleni ei yletä kantapäihini, eikä pääni yllä matolle.
On päästävä asentoihin ja pysyttävä niissä.
Kyllä. Oikein hienoa.
Se on sekä hidasta -
että tuskallista minulle, koska olen vanha ja kankea.
Se oli minun "omini".
Iloinen, nälkäinen mies
Matkustaa meritse ja maitse
Hän yrittää ymmärtää
Pastan, possun, kanan ja lampaan taidetta
Hän ajaa luoksenne
Hän lentää luoksenne
Hän laulaa teille
Ja tanssii teille
Hän nauraa kanssanne
Ja itkee vuoksenne
Hän pyytää vain yhtä vastapalvelusta. -Joku, olkaa kilttejä
Voiko joku
Voiko joku ruokkia Philin?
Joku, ruokkikaa hänet nyt
On aivan upeaa saapua satamaan Gateway of India -porttiholville.
Tämä ikoninen rakennus valmistui vuonna 1924.
Se on vaikuttava saapumispaikka Mumbain kaupunkiin.
Olen aina halunnut käydä Intiassa,
mutta siellä pitää kuulemma olla valmis kokemaan koko elämä kerralla.
Rikas, köyhä, kaunis, hullu, hämmentävä.
Ruoka sen sijaan on seikkailu itsessään.
Länsimainen vatsani ei ehkä ole valmis siihen, mitä tulen kokemaan täällä.
Pyysin vanhan ystäväni oppaaksi kaupungin katuruokakierrokselle.
Tämä on minulle uutta. -Tästä tulee kiva ilta.
Yksi Lontoon parhaista intialaisista ravintoloista on Dishoom.
Näytimme sen ohjelmassa. Sen perustaja on Kavi Thakrar.
Hän matkusti Mumbaihin viedäkseen minut lempipaikkoihinsa Mohammed Ali Roadilla,
joka on ehkä nimetty Mohammad Ali Jauharin mukaan.
Hän oli muslimiaktivisti, joka ajoi muiden johtajien,
kuten Gandhin kanssa maan itsenäisyyttä.
Menemme upeaan paikkaan nimeltä Surti Bara Handi.
Se on ollut täällä 1940-luvulta lähtien hyvästä syystä.
Bara Handi tarkoittaa 12 kattilaa. Heillä on 12 erilaista pataa.
Niharia ja payaa. Ne eivät ole lampaasta täällä.
Mistä sitten? -Vuohesta.
Pidän vuohesta.
Minä myös. Pehmeä, täyteläisempi potkapata on niharia.
Tässä on payaa, jossa on vuohensorkkia.
Molemmissa on luuydintä päällä. Se on hyvin täyttävää.
Kyllä! -Kiitos.
Kiitos, ystäväni. Loistavaa.
Maistoitko tätä?
Maistuuko? -Tämä on hitsin hyvää.
Kiitos. -Kiitos paljon.
Tämä on mahtavaa. -Kiva juttu.
En tiedä, mikä on parasta. Ne ovat erilaisia.
Niissä ei vain ole eri lihaa. Nämä ovat täysin erilaisia.
Mausteet ovat hyvin varjeltuja salaisuuksia.
Maistuu siltä kuin olisi jonkun kotona. -Pidän siitä.
Jaamme usein aterian vieressä istuvan kanssa.
Minäkin teen niin.
Aikamoinen paikka. -Sana on "romanttinen".
Ei tavanomaisessa merkityksessä. -Niin.
Mutta olet jossain, olet kulttuurissa, elämässä, olet…
Ihmiskunnassa. -Kyllä.
Mohammed Ali Road tuntuu kaiken keskipisteeltä. Markkinat ovat kaikkialla.
Kaikki tekevät töitä; korjaavat autoja ja myyvät hedelmiä tai vaatteita.
Kaikenlaista elämää kaduilla.
Missä on liikennettä, jossa mukana on lehmiä?
Tilaa näyttää olevan kaikille.
Täällä on valtavasti muslimeja, kuten myös hinduja.
Täällä on valtavasti kristittyjä. Olen ainoa juutalainen.
Hei, kaikki. -Hei.
Tämä on Indian Hotel. Montako huonetta täällä on?
Hotelli tarkoittaa ravintolaa.
Tässä kaupunginosassa asuu paljon muslimeja.
Syömme tänä iltana paljon lihaa, jota hindut eivät yleensä syö.
Syömme herkullisia juttuja.
Kana- baida rotissa on herkullisia mausteita leivässä, jossa on myös muna.
Kiitos. -Maistetaanpa sitten. Kippis.
Kippis, kamu. -Kiitos.
Miltä maistuu?
Oikein hyvää!
Kun kehitit Dishoomia, oliko ajatuksenasi käyttää joitain tämän kadun ruokia?
Ehdottomasti. Jaamme mielellämme Bombayn lohturuokaa.
Kahvilat tai Mohammed Ali Road, katuruoka, ihmisten kodit, rannat…
Se on nostalgista ihmisille, jotka tuntevat paikan.
Mitä tämä maksaa? -Joitain senttejä, ehkä 30.
Mitä? -Joo.
Se on hyvin edullista. Näet täällä, että se on kaikkien saatavilla.
Otamme bheja frytä. Se on aivocurrya.
Herkullisimmat aivot, jotka syöt tänään. -Muistuta, että puhun Richardille.
Voimme antaa vähän Richardillekin. -Annamme paljon.
Joka kulttuurissa on jotain tällaista, vai mitä?
Käytämme hyväksemme kaiken mahdollisen koko eläimestä.
Aivocurrya, bheja frytä pavin kanssa. Pav on pehmeä, valkoinen sämpylä.
Pav on parasta maailmassa. Tuosta en tiedä.
Kumpi aloittaa? -Sinä.
Selvä. Minä tykkään siitä. -Olet jo syönyt sitä.
Pidän leivästä.
Pehmeä, möyheä, valkoinen. Testaa yhden käden syömistaitojasi.
Kyllä se onnistuu. Katso minua, Richard. -Näen sen.
Hetkinen. Pudotin aivoni.
Valmista? -Antaa palaa.
Arvaa mitä. Jollei tietäisi, ei tietäisi.
Se on vain herkullista kastiketta. Syön vielä lisää.
En olekaan aivoton! -Näin on.
Richard, olepa hyvä.
Se on tosi hyvää. -Tosi hyvää.
Mitä hän laittaa?
Käyn vilkaisemassa. -Tulen mukaan.
Sitä kutsutaan Bombay-voileipäksi.
Ne ovat mahtavia.
Terveellisiä aineksia: sipulia, kurkkua, tomaattia, punajuurta…
Kasvisvoikkari.
Maistuuko? -Tosi hyvää. Kiitos. Jatketaan.
Kun aurinko laskee, on jälkiruoan aika.
Jatkamme Mohammed Ali Roadilla,
joka on vielä ruuhkaisempi iltaisin, usko tai älä.
Emme käytä jalkakäytäviä. -Niin näkyy.
Siellä on liikaa ihmisiä.
En tiedä, kuuletteko mitään, mitä sanoimme tällä tienpätkällä -
joka skootterin ja auton tööttäilyn takia.
Se on kuin tutustuisi New Yorkiin -
Times Squarella uudenvuodenaattona helleaallon aikana,
kerrottuna sadalla.
Seuraava paikka on ihan kulman takana.
Jälkiruokaa.
Täältä löytyy mawa jalebia ja mawa gulab jamunia.
Siirappiset, hieman lämpimät munkit, jotka ovat aivan taivaallisia.
Äitini tekee näistä herkullisia. Nämä ovat mawasta, täysmaidosta.
Taikinassa on maitojauhetta.
Se on kaunis munkki. -Eikö vaan? Paistettua herkkua siirapissa.
En olisi ikinä… Onneksi olet täällä. Miten löysit tämän?
Seurasin nenääni. Kokeile seuraavaa. -Hyvä on.
Tämä on jalebi. Ne ovat yleensä oransseja. Olet ehkä nähnyt niitä.
Tippaleipä. -Samantapainen.
Mutta maidon takia -
siitä tulee ruskea.
Sillä lailla. -Tämä on suloinen loppu.
Olet suloinen kaveri. -Sinä myös.
Mumbaita kutsutaan joskus "Maksimikaupungiksi", ja sitä se onkin.
Mumbaissa ja sen ympäristössä asuu 21 miljoonaa ihmistä.
Intiasta on tämän tallennuksen hetkellä juuri tullut -
asukasluvultaan maapallon suurin maa.
Meidän porukkamme taisi laittaa Intian kärkeen.
Mutta alue ei kasvanut yhdessä yössä.
Mumbain kaupunki on ollut tärkeä uskonnon ja kaupan keskus satoja vuosia.
Portugalilaiset alkoivat hallita 1500-luvulla, ja myöhemmin britit.
Kaupunki tunnettiin silloin Bombayna.
Mutta vuonna 1947 britit karkotettiin,
ja vuonna 1995 kaupungin virallinen nimi muutettiin Mumbaiksi.
Ne oli viimeiset pikku jäähyväiset kolonialismille.
Yritän selittää tämän. Kaikkialla Mumbaissa on lähettipalvelu.
He ovat dabbawaloja, pyöräileviä miehiä, jotka hakevat kotiruokaa -
naisilta ympäri kaupunkia ja toimittavat sen nälkäisille työntekijöille.
Miksi tämä on uskomatonta?
Sanotaan, että vaimosi tekee hyvää currya, mutta ystäväsi vaimon paratha on parempaa.
Dabbawaloilla on järjestelmä, jonka avulla saat sen curryn tai parathan toimistoosi.
He toimittavat kaikki osaset, joita voi olla neljä tai viisi,
yhteen koottuna yli 130 000 työntekijälle ympäri kaupunkia joka päivä -
käyttämättä puhelinta tai nettiä.
Kaikki tapahtuu suusanallisesti ja kirjoitetaan ylös.
Nämä ovat dabbawaloja.
Millaista olisi elää sellaista elämää?
Olen nyt virallinen Mumbain dabbawala.
Dabbawala-tovereideni puolesta, en olisi voinut tehdä sitä ilman teitä.
Montako kertaa olet käynyt täällä? -Hyvin monta. Ainakin 15.
Hän sanoi juuri, että meidän pitäisi tulla takaisin illalla.
Onko tämä suosikkisi? -Taatusti.
Minulla on ystävä nimeltä Nigel Vaz, mahtava tyyppi.
Hänkin on newyorkilainen, mutta hän toimii kaikkialla maailmassa -
firmansa Publicis Sapientin toimitusjohtajana.
Hän on tällä viikolla Mumbaissa ihanan poikansa Ethanin kanssa.
He vievät minut lempiravintolaansa Delhi Darbariin.
Ethan, sinä valitsit ruoat. Olet oppaani. Mitä lihaa tuo on?
Vuohen poikasta. -Pidän vuohesta.
Tiedätkö, mikä on maailman syödyin eläin?
Luulin, että se oli vuohi, koska Richard sanoi niin.
Se on valetta.
Hän halusi saada minut näyttämään tyhmältä,
joten hän oikaisi virheeni ohjelmassa.
Jätimme sen mukaan. Tiedättekö miksi?
Koska hän vastaa editoinnista.
Tämä on loistavaa. -Hyvää.
Se on lähinnä pähkinää.
Siinä on kermaa ja paljon cashewpähkinöitä ja manteleita.
Tämä on hienoa. Ethan, tiedät asioita.
Intiassa mielenkiintoista on se, että kaikki tehdään aina täysillä.
Se on oikeasti hiuksenhienoa.
Kuten ruoassa, maut tulevat heti esiin. Kun niihin tottuu, se on upeaa.
Asun kauniissa hotellissa, josta on näkymä Gateway of India -porttiholville.
Mutta minulle portti Intiaan on ruoka.
Historiaa ja kulttuuria on valtavasti. Puhuimme aamulla maahanmuutosta.
Intiassa oli tuhat vuotta sitten kuningas,
jonka aikana oli persialaisia maahanmuuttajia.
Kuningas lähetti heille vertauskuvana kulhollisen maitoa -
ja sanoi, että kulho on ääriään myöten täynnä. Tilaa ei enää ole.
Menkää takaisin.
Yksi parsijohtajista lähetti maitokulhon takaisin tällä kertaa sokerin kera.
Hän tarkoitti, että emme vie tilaa, vaan teemme asioista makeampia.
Yritän aina sanoa,
miten maahanmuutto ja kulttuurien sekoittuminen tekevät kaikesta parempaa.
Mitä tämä on? -Lampaanliha-pathani.
Kyllä, pathani.
Miltä se… -Anteeksi hetki. Herranjestas!
Aika hyvää, vai mitä? -Ethan!
Ei ihme, että hän haluaa palata. -Minäkin haluan palata.
Hienoa. -Mahtavaa.
Sinulla on täällä bisneksiä. Olet suuryrityksen johtaja.
Loimme ensimmäisiä verkkopankkeja ja verkkokauppoja.
Jos ajattelee nykypäivän yrityksiä, ne eivät kasvaneet digimaailmassa.
Koko tarkoituksemme on auttaa niitä kukoistamaan, ei vain selviytymään siinä.
Tandoorikanaa.
Sopiiko näin tehdä? -Joo.
Eikö olekin hyvää? -Parasta maistamaani tandoorikanaa.
Mahtava kuulla.
Joskus, kun Ethan ja minä syömme tätä ruokaa,
sanon: "Joku Philin kaltainen pitäisi kovasti tästä ruoasta.
Miksei hän tullut Intiaan?"
Joku Philin kaltainen tuli juuri.
Niin.
Sanon sen uudestaan: Jos pidät jostain, mene sen lähteelle.
Sanon joka aterialla, että tämä on parasta intialaista ruokaa. Nyt tämä on parasta.
Hetkinen. Aina on tilaa jälkiruoalle.
Tämä on kuin riisivanukasta.
Tässä on vähän sahramia ja pistaasipähkinää.
Tiesitkö tästäkin? -Se on lempijälkkärini.
Minä lopetan. Show on nyt hänen.
Ei ihme, että Mumbaihin virtaa väkeä.
Kaikki on täällä. Se on Intian talouspääkaupunki.
Se on valtavan Bollywood-elokuvateollisuuden koti.
Kun erilaisten ihmisten tulva on niin suuri,
on vain luonnollista, että kokit alkavat keksiä uusia ruokia.
Menen nyt innoissani maistelemaan kulttuurifuusiota.
Intian johtava ruokakriitikko on nimeltään Vir Sanghvi.
Ansioluettelosi on vaikuttava. -Keksin kaiken itse.
Hän on ystävällisesti matkustanut Delhistä Mumbaihin -
viedäkseen minut yhteen lempiravintoloistaan, Trishnaan.
Aloitetaan.
Tunnetko intialaista ruokaa Amerikasta?
Syön sitä ainakin kerran viikossa. Se on yksi lempiruoistani.
Se on hyvin epätavallista. -Onko?
Amerikkalaiset eivät tiedä paljon intialaisesta ruoasta.
Britit tietävät, tai luulevat niin. Mutta olemme yhä uranuurtajia amerikkalaisille.
Oletko käynyt Dishoomissa? -En ole käynyt.
Sinun pitää mennä aamiaiselle ja syödä… -En koskaan herää ajoissa.
Ei kuulu tapoihini. -Hän tekee sen sinulle.
Se on periaatteessa pekonia, munaa ja juustoa naanin päällä.
Sen takia herään.
Kaikki ei ole aina niin autenttista.
Mutta mitä siitä, kun se on herkullista. -Autenttisuus on yliarvostettua.
Niinpä. Isoäidilläsi on intialainen resepti.
Miksi se olisi autenttisempi kuin naapurin mummon resepti?
Aivan. Täytyy sanoa, että hän oli kyllä hyvä kokki.
Minusta on parempi, että ruokia kehitetään antamatta menneisyyden pidätellä.
Kuinka vanha tämä paikka on? -Se on melko vanha.
Sichuanilainen ruoka tuli 1970-luvun tienoilla Intiaan.
Kiinalaisesta ruoasta tuli suosittu Intiassa.
Se johti intialaiskiinalaisen keittiön syntyyn.
Se on hyvin maukasta ja mausteista, eikä kukaan kiinalainen tunnistaisi sitä.
Mitä tämä on? -Se on mustekalaa.
Olen todella innoissani. -Tämä on kala.
Hiilillä kypsennetty jumbokatkarapu.
Et pilaile, jumbo. -Se on kypsennetty tandoorissa.
Tämä on hummeri chilivalkosipulin kera. -Minulla on valtava… No niin.
Tämä, hyvät naiset ja herrat, on voi-valkosipulirapua.
He kieltäytyvät tarjoilemasta isoa rapua, koska näyttäisit hölmöltä syödessäsi sitä.
Se on sotkuinen kokemus.
Ei siihen rapua tarvita, että näytän hölmöltä.
Maksammeko siitä hieman ylimääräistä? -Ei, hinta on sama.
Kuka haluaisi nähdä niin paljon vaivaa?
Monien mielestä sen repiminen osiin on siinä parasta.
Isäni kävi hummerien kimppuun.
Vielä 90-vuotiaanakin hän repi siitä joka murusen irti.
Hän oli kuin jalokivikauppias sen kimpussa.
No niin, tässä on koko ateria. -Tässä se on.
Siinä on vähän mausteisuutta, mikä saa ne täydentämään toisiaan.
Voin ja valkosipulin maku on ihan erilainen.
Tämä on Mantšurian kanaa. Chiliä, intialaisia mausteita ja ketsuppia.
Syömmekö ruokalistalta kaiken?
Sitä ei tunnista kiinalaiseksi. Se on jotain siltä väliltä.
Oikein hyvä väli.
Suuri osa ruoasta on keksittyä, ravusta alkaen.
Mantšurian kana on keksitty ruokalaji.
Koliwadan katkarapu luotiin Bombayn esikaupunkialueella.
Nämä ovat yritteliäiden kokkien usein myyntikojuissa keksimiä ruokia,
jotka ovat siirtyneet valtavirtaan.
Tämä on kalacurrya. -Hyvä, vielä yksi lautanen.
Missä olet käynyt matkallasi? -Olin Mohammed Ali Roadilla.
Useimmat matkailijat eivät saa sitä kokemusta,
koska he pelkäävät mennä sinne, joten hyvä, että menit.
En olisi mennyt yksin. En tietäisi, mitä syödä.
Siksi tarvitsemme kaltaisiasi ihmisiä opastamaan meitä.
Älä anna pelkosi estää sinua lähtemästä.
Aina, kun poistun mukavuusalueeltani, syntyy ikimuistoinen hetki.
Ja palaat hieman muuttuneena, kun poistut mukavuusalueeltasi.
Et ole sama henkilö, kun palaat. -Sepä siinä, ja saan tällaista ruokaa.
Tämä on Taj Mahal Palace -hotelli, joka rakennettiin vuonna 1903.
Hotelli on kokenut paljon, paljon loistoa. Maailman arvohenkilöitä on yöpynyt siellä.
Tämä on yksi kauneimmista paikoista, jossa olen koskaan yöpynyt.
Olen onnenpekka.
Tiedättekö, mikä on mukavaa? Tee ja välipala Palace Loungessa.
Terve. Kuinka voit tänään? -Hyvin. Entä te?
Hyvin. On aina kiva nähdä sinut.
Teetä teille. -Kiitos.
Välipaloissa kesti hieman, joten kävimme käsiksi omiin eväisiimme.
Pidän näistä.
"West Indies' Hot N' Sweet Chilli." Tämä on taas yksi hyvä syy matkustaa.
Paljon eri makuja, joita ei saa kotona.
Vaikka olisit vain perunalastuja syövä sohvaperuna,
olet onnellinen.
Ystäväni! -Hyvää iltapäivää.
Tämä on kokki Dipika. Olen jo hänen aamiaisensa fani.
Siinähän sinä olet.
Aloitan omasta suosikistani, vada pavista. -Jopas jotakin.
Tämä on pav, leipä. -Kyllä.
Paistettu peruna, paljon mausteita, curryn lehtiä,
korianteria, sinapinsiemeniä, kurkumaa, ja päällä vihreää chiliä.
Tämä on aitoa lohturuokaa.
Tämä on höyrytetty kerroskääryle, joka on tehty kikherneistä ja sinapinsiemenistä.
Melkoinen herkku.
Eikö olekin mukavaa?
Tämä on bun maska. Sitä kuuluu dipata. -Kukapa ei siitä pitäisi.
Hetkinen.
Nämä ovat intialaisia jälkiruokia. -Jälkiruokia!
Tämä on gujiya. -Se on hyvä nimi.
Se on pikkuisen rapea, ja pehmeä sisältä.
Sisällä on maitotiivistettä ja kuivattuja hedelmiä.
Se tekee sinut onnelliseksi. -Mikä nimi olikaan?
Gujiya. -Gujiya, koska niin tapahtuu suussa.
Syöt sen ja sanot "gujiya". -Kyllä.
Oli mukava tavata. -Todella mukava.
Hän ei malta odottaa, että pääsee pois.
Nähdäänkö huomenna taas aamiaisella? -Yritä vain estää.
Mihin jäinkään?
Oletko koskaan pelannut krikettiä? Katsotko krikettiä? Tiedätkö, mitä se on?
Minun vastaukseni kysymyksiin ovat: "En, enpä juuri ja en hyvin."
Mutta se on Intian suosituin urheilulaji. Britit toivat sen tänne 1700-luvun alussa.
Joukkueet lyövät vuorotellen ja yrittävät saada juoksuja.
Yksi tapa on lyödä ja juosta hilojen välistä maila kädessä.
Helppoa, vai mitä? Siksipä ajattelin kokeilla tätäkin.
Miten menee? Kiitos, että annatte minun pilata pelinne.
Menen gymkhanalle. Tämä on poliisien gymkhana.
Kaunis kenttä, varsinkin illalla.
Kaikki pelaajatoverini ovat teini-ikäisiä. Sovin hyvin joukkoon.
Ohjaajani on Sulakshana Naik, maan krikettimestari.
Nämä ovat suojukset. -Haluan ne kaikki.
Tänään hän antaa minulle oppitunnin.
Onko se mukavasti? -Ei, mutta…
Voit kokeilla. -Onko vaihtoehtoja?
Tämä tekee kivasti näkemisestä on vielä vaikeampaa.
Vedä sitä vähän alas. -Ymmärrän. Tästä siis näkee ulos.
Pitele mailaa kunnolla. Pidä se tässä. Selvä.
Jessus.
Kuvittele, että syötät nelivuotiaalle.
Heilauta!
Minä syötän. -Siitä ohjelmassa on kyse.
Olin 12-vuotiaana nappulaliigassa. He antoivat minulle palkinnon…
Lyömisestä. -…jotta en tulisi paikalle.
Onko asento hyvä? -Loistava.
Olen loistava! -Joo.
Juokse mailan kanssa! -Juokse!
Juokse! Oikealle!
Mahtavaa!
Tehdäänpä sitten jotain, jossa olen hyvä.
Pani pureja kaikille!
Nämä rapeat paistetut perunasnacksit lyövät joukkuetoverini ällikällä.
Nauttikaa. Nauti. Etkö sinä… Sinä et ottanut. Tule tänne.
Älä ujostele. Entä sinä? Olet hiljainen. -Hän puhuu paljon treeneissä.
Puhuuko hän paljon treeneissä? Puhut kuulemma liikaa.
Antaa mennä!
Kun näette minut seuraavaksi, olen krikettitähti. Aion harjoitella paljon.
Tarkoitan, että tuskin enää koskaan.
Minusta ei ehkä tule krikettilegendaa,
mutta mitä tulee joukkueen ruokintaan, olen niin sanotusti luonnonlahjakkuus.
Ystävälläni Chintan Pandyalla on neljä intialaista ravintolaa New Yorkissa:
Dhamaka, Semma, Rowdy Rooster ja Adda.
Olen syönyt niissä elämäni parhaita aterioita.
Hän on tällä viikolla Mumbaissa ja vie minut yhteen lempipaikoistaan, Soamiin.
Ensin tulee paljon juomia.
Saan nesteytystä.
Myös mangolassi.
Ehkä juomien kuningas. Koska mango on hedelmien kuningas. Tapellaan vaikka.
Intiassa on nyt mangokausi. -Tiedän.
Varsinkin Mumbaissa. -Söin aamulla Alphonso-mangoa.
Niinkö? -Alphonso-mangoa.
Se on etsivänimeni.
Totta se on. No niin.
Tässä on vanha ystäväni pani puri.
Voinko lisätä linssejä ja mungia? -Ole hyvä.
Mung, kuin mungpavut. -Aloo, ragda, peruna.
Aloo on peruna.
Nämä ovat pieniä linssejä. -Hienoa. Kaunista.
Pidän siitä. Tiedän, mitä se on. -Chutneya.
Tuota en ole nähnyt. Vai olenko?
Olen odottanut tätä hetkeä pitkään.
Tämä on se hetki.
Tätä olet ilmentänyt vuosikaudet.
Mutta Chin, ruokit minut New Yorkissa. -En kädelläni.
Käsistäsi. -Käsistäni, mutta… Kyllä.
Sinulla on ehkä kaksi Amerikan parasta intialaista ravintolaa.
Niitä on neljä, ja sanoit kaksi. Se on vain 50 prosenttia.
Olen sataprosenttisen utelias seuraavasta ruoasta.
Ota päällimmäinen pois. -Selvä.
Onko tuo munaa? -Ei, se on vegaanista.
Mitä se on? -Kikhernejauhoa.
Se on "panki". Se grillataan ja höyrytetään.
Valitsin tämän paikan, koska äitini teki tätä ruokaa,
mutten koskaan löytänyt sitä ravintoloista.
Kun söin täällä ensimmäistä kertaa,
hämmästelin, miten tästä vaatimattomasta ruoasta oli saatu niin täydellinen.
Voit syödä sen sellaisenaan. -Selvä.
Sitten voit lisätä vähän kastiketta, jos haluat.
On paljon hauskempaa syödä käsin. Kaikki ruoka maistuu paremmalta.
Kun tätä tehdään meillä kotona, siitä tulee kuin ruskistettu ohutleipä.
He tekevät sen näin. Se on todella maukasta.
En uskalla sanoa sitä äidille, muuten joudun kadulle.
Sanon, että hänen versionsa on parempi. -Aina.
Jes.
Kerro lapsuudestasi. Olitko täällä Mumbaissa?
Kasvoin Mumbaissa. Olin lapsi, joka rakasti syömistä.
Kuuluin keskiluokkaiseen perheeseen, jolle ulkona syöminen oli iso asia.
Suunnittelin mielessäni koko päivän: Kävelen sinne, syön sitä ja tätä.
Rakastin syömistä. Kun olin 13–14-vuotias, aloin miettiä, että voisin ryhtyä kokiksi.
Voisin syödä niin paljon kuin haluan ilmaiseksi ja saisin vieläpä palkkaa.
Tajusin, että se olisi paras mahdollinen tilanne minulle.
Minun unelmani oli vain hieman erilainen. -Syö, syö ja syö.
Syö, syö ja syö ja ole kokkien ystävä.
Tämä on kuin puuroa riisistä ja linsseistä.
Äitini asuu nyt kanssani New Yorkissa.
Kun hän kysyy, mitä haluan syödä, sanon, että khichdia, eli tätä.
Tämä on maailman helpoin ruoka.
Voin syödä sitä nyt joka päivä. Se on niin hyvää.
Tämä on gheetä, kirkastettua voita.
Tämä on currya. -Miten syön sen käsin?
Haluan näyttää sinulle.
Philip, pesitkö kätesi?
Pesin, mutta nyt en ole varma, pesinkö ne tarpeeksi hyvin.
Jos haluat jotain rapeaa, voit syödä sen näin.
Mutta minä tykkään murskata sen sisälle. Syön sen mieluiten näin.
Sitten vain…
Kyllä. Sen oppii parissa päivässä, kun harjoittelee. Se on helppoa.
Temme sinusta konkarin ennen lähtöäsi. -Olen taas neljä.
Ystäväni Nigel näyttää minulle vielä kaupungin toisen helmen, koulun,
joka toimii yleishyödyllisen Agastya Foundationin kanssa.
Nigelin yritys auttaa säätiön kanssa tarjoamaan kouluille resursseja -
tieteiden ja taiteiden käytännön opetukseen lapsille.
Näin käy aina, kun tulen kotiin. Kiitos.
Aikamoinen vastaanotto.
Haluan vastedes samanlaisen vastaanoton kaikkialla.
Bravo! Namaste.
Hei, tervetuloa.
Tämä on Hariharan, Agastya International Foundation toiminnanjohtaja.
Agastya haluaa kehittää lasten tieteellistä ajattelutapaa -
kokemusperäisen oppimisen kautta.
Se tavoittaa noin kaksi miljoonaa lasta maan 22 osavaltiossa.
Me täydennämme kouluopetusta.
Tarjoamme heille käytännössä perustarvikkeita käsin tekemiseen.
Taide ja tiede. -Taide ja tiede. Keskitymme niihin, koska…
Niitä tarvitaan kaikkialla maailmassa.
Heidän järjestönsä on tukenut meitä tässä hankkeessa.
On hienoa olla mukana.
Mentäisiinkö vilkaisemaan, mitä teemme täällä?
Hei, kaikki.
Ajatuksena on opettaa lapsille mallien käyttöä,
jotta he muistavat suurimman osan näkemästään.
Tällä joukkueella on älykypärä. -Älykypärä, ohhoh.
Tuuletin käynnistyy, kun joku laittaa kypärän päähän.
Se pitää viileänä.
En usko, että kyse on siitä. Jos laitat kypärän, pyörä ei käynnisty.
Hän vain yrittää näyttää sen tuulettimalla.
Todella fiksua.
Voit leikata kohdan, jossa luulin, että se on ilmastoitu kypärä.
Se näyttää Richardilta.
Tiede ei ole koskaan ollut vahvuuteni.
Kun nuoret käyttävät sitä luoviin arjen ratkaisuihin, saan tulevaisuudentoivon.
Suuri osa Publicis Sapientin yhteisötyöstä on vaikkapa koulujen auttamista -
luomaan seuraavan sukupolven kykyjä taiteissa ja tieteissä.
Näytämme heille, miksi planeetasta pitää olla huolissaan -
ja miksi tiedekäsitteet pitää ymmärtää.
Kyse ei ole Newtonin laista, vaan sen sovelluksesta.
Tämä on mahtavaa nähdä.
Kiitos, kun näytitte projektinne. Teitte vaikutuksen.
Voin näyttää teille jotain, jos tulette yläkertaan kanssani.
Opin jotain kouluvierailuiltani:
Tuo jäätelöä.
Mangoa.
Hei, olet loistava rumpali. Ylävitonen.
Onko se hyvää? -Joo.
Selfie.
Namaste! -Namaste.
Hei!
Hei, Judy. Oletko sinäkin jossain hienossa hotellissa?
Joo, tuon ilmastointilaitteen kanssa.
Ei, se ei ole hieno. Jos näkisit näkymäni hotellin ikkunasta, olisit kateellinen.
Tiedätkö, missä olen? -Mumbaissa?
Mistä tiesin sen? Onko sinulla hauskaa?
Onko minulla hauskaa? Se on uskomatonta. Juon masala chaita.
Rakastan masala chaita. En ole koskaan juonut sitä, mutta rakastan sitä.
Tämä on Taj-hotelli. Täällä on leipuri nimeltä Samruddhi.
Voi apua, ei voi olla. Eikä.
Miksi kidutat minua? -Se on lempipuuhiani.
Millainen sisus on? -Pehmeä, tuore, kaunis, vähän rapea ulkoa.
Paksuja, mutta pehmeitä. Yksi elämäni parhaista suklaahippukekseistä.
Ja sitten… Et usko tätä. Kehystetty kuva.
Kehys on jostain…
Eikä! Pilailetko? Mikä se on? Onko se suklaata?
Koko juttu. Täytyy sanoa, että olen herkullinen.
Herranjestas! Millaista elämäsi on? -En minä tiedä.
Elämäni on tässä.
Se on syötävää.
Tunnetko syyllisyyttä, kun syöt lapsiasi? -En. Ja…
Herranjestas!
Ei vain etu-, vaan myös takakansi. -Oletko tosissasi?
Herranjestas! Mitä se on? -Sitten…
Mistä se on tehty?
Herranjestas. Miksi?
Judy, eikö kukaan ole koskaan tehnyt kirjastasi suklaata?
Entä perhekuvistasi?
Tiedän kyllä, että tämä on koko perheen ohjelma, mutta jollei olisi…
Judy, onko sinulla vitsi Maxille tänään?
Jonka voi näyttää tässä kivassa sarjassa? -On minulla.
Minulla on oikein hyvä vitsi,
mutta yksi sana vitsissä on kyseenalainen.
Mutta puhuin Richardille, ja…
Hänellä on kauhea maku. -Vitsi on hyvä.
No, antaa mennä.
Nämä kaksi iäkästä miestä ovat läheisiä ystäviä.
Juuri ennen pandemiaa toinen heistä jää leskeksi.
He eivät tapaa toisiaan pariin vuoteen ja tapaavat sitten lounaalla.
Toinen heistä kysyy: "Miten sinulla menee? Miten pandemia meni?
Olen pahoillani, ettei vaimosi ollut kanssasi."
Hän vastaa: "Minulla menee todella hyvin." Toinen kysyy: "Tapailetko ketään?
Hän vastaa: "Tapailen itse asiassa kaksosia."
Sitten kaveri kysyy: "Miten erotat heidät toisistaan?"
Hän sanoo: "No, Nicolella on kaunis tatuointi alaselässä.
Se on punainen ruusu.
Ja Robilla on penis."
Pidän vitsisi inklusiivisuudesta.
Judy Gold, kaikki.
Olet rakas. -Olet rakas.
Jos näit New Yorkin jakson, tapasit ystäväni ja hienon kokin Floyd Cardozin,
joka vei ystäväni Rupan ja minut intialaiseen temppeliin Queensiin.
Söimme alakerrassa, ja se oli upeaa.
Floyd kuoli murheellisesti koronaan vuonna 2020, ja kaipaamme häntä kovasti.
Mutta hänen kulinaarinen perintönsä elää yhä, varsinkin Bombay Canteenissa,
jonka hän perusti kumppaneidensa Sameerin, Yashin ja keittiömestari Hussainin kanssa.
Se on nyt Mumbain instituutio.
Välittäjämme Pooja on heidän hyvä ystävänsä ja tulee mukaan lounaalle.
Meidän pitäisi kohottaa malja Floydille. Emme olisi täällä ilman häntä.
Emme niin. Kippis.
Tämä on hyvää.
Kerro, mitä on meneillään.
Suurin osa näistä voi muistuttaa jotain, jota olet syönyt kaduilla.
Se on nostalginen kokemus meille, jotka kasvoimme eri puolilla Intiaa.
Olemme herättäneet sen eloon omalla versiollamme.
Tämän ruoan ajatuksena on esitellä Intian viljoja.
Se on täyteläisen kermaista.
Granaattiomena tekee siitä mehukkaan. Olisi kiva, jos maistaisit.
Olen valmis.
Tämä oli ensimmäinen ruokalaji, jolle Floyd antoi hyväksyntänsä.
Pidän siitä. Tämä näyttää tacolta.
Se on taco. Ruoka on Koillis-Intiasta, jossa käytetään riisiä ja sianlihaa.
Meidän versiossamme on siankylkeä, joka on kypsennetty mustan seesamin kera.
Lopuksi päälle laitetaan mausteista King-chilikastiketta.
Riisiä edustaa ohutleipä riisistä.
Voi pojat.
Tämä voisi vetää vertoja Los Angelesin tacoille. Tämä on mahtavaa.
Työskentelit Eleven Madison Parkissa. -Kyllä.
Sen voi nähdä täällä. Miksi palasit Mumbaihin? Mistä pidät Mumbaissa?
Kukaan meistä ei ole Bombaysta.
Eikö kukaan? -Se on sulatusuuni.
Jos intialaisen ruoan rajoja halutaan rikkoa, tämä kaupunki hyväksyisi sen.
Kaupungin henki on, että jos täällä asuu yli kaksi vuotta, se menee ihon alle.
Sitten ei voi asua enää missään muualla.
Se on vaivan arvoista. -Kyllä.
Nimenomaan. -Ymmärrän.
Mitä tämä on? -Äitini laittoi munakokkeliin -
edellisen illan lihacurrya ja tarjosi sen dosan kanssa.
Pikkuveljeni sai aina curryyn jääneen lihapalan, minä en koskaan.
Hän otti pekonin lautaseltani. Ei anneta hänelle yhtään tästä.
Se on naudanlihatartar, jossa on tamarindi-ponzua ja valkosipulipyreetä.
Päällä on savustettuja munankeltuaisia.
Sinulla oli hyvä lapsuus. -Niin oli.
Ei hullumpi.
Olet ilmeisesti käynyt Trishnassa.
Lempiyhdistelmämme siellä on voi, valkosipuli ja rapu.
Se oli uskomatonta.
Tässä on voita, valkosipulia ja rapua, ja muna päällä. Miksei?
Vastaväitteitä ei ole. -En malta odottaa.
Olen onnellinen. Siellä on vielä jotain. -Joo.
Kuuluisa ruokalaji, dhokla, tehdään yleensä kikhernejauhoista.
Joku teki valmistaessaan sitä virheen, tai lochon, ja siitä tulikin vanukasta.
Richard oli locho.
Olet tosissasi. Hän saa kärsiä pekoninpalan ottamisesta.
Katsokaa nyt. -Ei enempää.
Richard, tarvitset maissilastuja.
Oli maissikausi, kun kuulimme tarinan, joten pohjalla on maissi-locho.
Siinä on vihersipulichutneyä, kypsää pippurijuustoa ja maissilastuja.
Onpa tässä kaikenlaista. Suutuntuma, rapeus ja pehmeys alla…
Floyd puhui usein suutuntumasta.
Kokki Floydin kanssa oli hienoa olla,
koska hän jakoi niin mielellään tietojaan vuosien varrelta.
Emme olisi tässä ilman häntä.
Hän oli ensin pomo, sitten ystävä, mentori ja kaikkea.
Se on hienoa.
Uskon, että hän on jättänyt ajatuksenkulkunsa meihin jokaiseen.
Me kaikki tulkitsemme sen eri tavalla.
Se siinä on kaunista. -Jatkamme perintöä.
Tämä on mukava juttu. Floyd Cardozin työn muistoksi -
hänen masaloitaan, mausteseoksia, on alettu purkittaa.
Jokaisesta myydystä masalapurkista menee dollari hyväntekeväisyyteen.
Täytyy sanoa, että tuotat hänelle kunniaa. -Kiitos.
Haluan jatkaa kunnian tuottamista.
Kas noin. -Kas noin.
Kun tulin tänne, ihmiset pelottivat minua vähän.
Mutta nyt se ei haittaa minua, vaan se on ihan jännittävää.
Kaikki kulttuurit elävät, ponnistelevat ja juhlivat yhdessä.
Se on koko Mumbain ydin.
Mukavinta on se, että kaikki näkemäsi kasvot hymyilevät sinulle.
Ne ovat maailman kauneimpia hymyjä.
Kun poistuin hieman mukavuusalueeltani, löysin tämän kauniin maailman.
Kiitän vanhoja ja uusia ystäviäni, jotka näyttivät minulle oman Mumbainsa.
Toivon, että tekin saatte kokea tämän huippukokemuksen.
Mum-heippa!
Tekstitys: Sanna Autere te kokea tämän huippukokemuksen.