Kend dette ord, hvis du kommer til Reykjavik: pylsa.
Betydningen?
Det er hotdog-tid! Ja!
På Island er alle vilde med hotdogs.
Det er bare en ting.
-Skal vi deles om dem? -Ja, tak.
Kan vi få en hotdog med det hele,
og kan vi få pulled pork og pulled lamb?
Åh gud, det er fantastisk.
Den skal jeg prøve igen.
Det smager fantastisk.
Den her er lidt stærk.
Herligt!
-Jeg tror, det er min favorit. -Det samme her. Det var uventet.
Det er derfor, man rejser med en familie.
Ingen anden grund.
En glad, sulten mand
Rejser over hav og land
Han prøver at forstå
Kunsten bag pasta, svinekød, kylling og lam
Han vil køre til dig
Han vil flyve til dig
Han vil synge for dig
Og han vil danse for dig
Han vil grine med dig
Og han vil græde for dig
Han beder kun om én ting til gengæld
Kan nogen
Give Phil noget at spise?
Giv ham nu noget at spise
Første gang jeg hørte om Island,
tænkte jeg,
"Av, det bliver koldt."
"Det bliver afsides og måske lidt ubehageligt."
Og så ser man sproget og tænker "Åh-åh."
Alle navne her er meget lange
og svære at udtale for en som mig.
Man skulle ikke komme for madens skyld, medmindre
det var et tabt væddemål.
Men jeg kom alligevel, og gæt hvad?
De siger, det føles som en anden planet,
men det er det jo ikke.
Det er ikke svært at gætte.
Jeg ser på et kort, at det er mellem New York og Europa.
Og jeg har hørt, at det ikke kun er fårehoved og gæret rådden haj,
hvilket er godt, for det spiser jeg ikke.
Så jeg er klar.
Jeg tager Monica og Lily med,
og de skal have en god ferie,
mens jeg bare arbejder stenhårdt, som jeg altid gør.
Vi udforsker maden om et øjeblik,
men da meget af Islands sjæl er forankret
i dette steds naturlige vidundere, starter jeg min tur udenfor.
Der er en mand ved navn Gunnar Freyr Gunnarsson.
Han er en eventyrer og fotograf,
og han skrev til mig på Instagram,
og har i årevis sagt, at jeg burde tage til Island.
Man kan se efter næsten hver tur, at der sker noget nyt.
Man bliver aldrig træt, når man kører her.
Jeg har aldrig set et sted, hvor man kan køre en time
og se bjerge, vulkaner, grønne, frodige marker,
vandløb, der løber gennem vandfald, får, væddere, geder.
Som et naturprogram.
Du kan se hestene derovre. Ja, se der.
-Og der. -Wow!
Vi kører gennem vulkanske landskaber her.
Det eneste andet lignende sted, jeg har set, er Hawaii.
Også dannet af vulkaner på den anden side af kloden.
Det er et land bygget på og ved vulkaner.
En af dem er i udbrud, mens jeg sidder her.
Det blæser og er køligt, selvom det er sommer.
Men se, hvordan jeg er klædt, og se, hvordan du er klædt.
Vil jeg sige navnet på søen? Hvad er det?
Kleifarvatn.
Det er ikke så svært. Kleifarvatn.
Jeg elsker den følelse man får.
Man er helt alene i naturen og mærker alle elementerne.
Men ikke bare natur, utrolig unik natur som ingen andre steder.
Ja. Stort set.
-Kun en halv time fra byen. -Det er fantastisk.
Vidunderligt.
Jeg har gjort noget klar til dig i hulen her.
Den har jeg hørt før.
Hold da op, se lige!
Så det er her, du bor.
Du har et helt kaffebord.
-Nemlig. -Det er som et kemisæt.
Og god udsigt.
Sådan.
-På islandsk siger man skál. -Skál!
Skál, min ven.
Det, jeg har til dig her, hedder…
På islandsk, der hedder det flatkaka.
Flatkaka!
Det betyder flad kage, men det er et brød.
-Som en pita! -Vi smører smør på.
Og noget røget lam.
Røget lam. Det ligner røget skinke.
Ja, præcis.
-Jeg elsker det. Den røgede smag. -Ja.
Jeg spiser i en hule ved Veivarvatn!
Det var helt forkert.
Kleifarvatn.
Det var rigtigt før. Hvorfor bruger vi ikke det, Richard?
Det her, tørfisk. Har du prøvet det?
-Ikke den haj, jeg har hørt om? -Nej.
Det er ikke den haj, du har hørt om.
Rygning og tørring, syltning er måden, folk opbevarer mad på.
Den er meget tør.
-Det er som en baccalà. -Ja. Det er som fish jerky.
Fordi det er så tørt,
bør man smøre en masse smør på.
Min sko ville være god til det smør.
Nu sker det.
Den er så tør.
Alt, hvad du smager her, er traditionel islandsk mad,
som folk har spist i århundreder.
Jeg sagde, at min sko trænger til det smør.
Prøv ikke med proteser.
Ikke alt er så svært at sluge.
Heldigvis er nogle islandske traditioner bløde,
såsom skyr med fløde og bær
og nogle smukke spiselige blomster, Gunnar plukkede udenfor hulen.
Det er smukt!
Jeg kan vist godt lide natur.
Så nu til byen.
Reykjavik, Island, er den hovedstad der ligger tættest på polarcirklen.
Så på højsommeren går solen knapt nok ned,
hvilket betyder mere dagslys og mere tid til kager.
Er det Braud & Company?
Brauð og Co.
Ja. Okay.
I guder.
Tilgiv mig, islændinge. Brauð og co. Det betyder Brød og Selskab.
Og det er et must-go bageri i en by fuld af gode bagerier.
Hvem er bestyreren?
Víðar.
Åh Gud.
Vidar.
-Hej! -Jeg er Phil.
Hej, velkommen til Island.
Hej, folkens! Hejsa!
-Amerikanere, fornemmer jeg? -Ja.
Hvad laver I her?
Vi rejste Europa tyndt. Vi ville prøve noget nyt.
Ja, det her er nyt.
Nyt for mig. Stor frakke i juli er nyt for mig.
-Kan du give mine venner kager? -Ja, selvfølgelig.
-Tak! -Fint med mig.
Ja. Du skal prøve kanelsnurrerne. De er de bedste.
Den er varm!
Det er det, folk kommer for. Direkte fra ovnen.
Wow.
Den bedste kanelsnurre.
-Det er vel derfor, I kom til Island? -ja, da.
Hvor mødtes I?
Nogle af os fra high school, andre fra college.
Vi rejste rundt sidste sommer og var fem uger rundt i Europa
og ville bare gøre det igen.
Jeg rejste ikke, før jeg var 23. Og ikke noget som Europa.
Det ændrede mit liv, og sikkert også jeres.
-Vi er 23 nu. -Perfekt!
Jeg elsker det. Så godt. Hvad skal vi ellers spise?
Denne giver et godt ægteskab.
Smuldrekage med rabarber.
-Det er meget islandsk. -Meget islandsk!
Ja. Noget, som alle bedstemødre laver på Island.
-Ja? -Og alle har en hemmelig opskrift.
Ikke min bedstemor.
Dumme bedstemor.
Åh, wow!
Man er meget traditionelle i Islands bagerier.
Vi ville prøve noget nyt.
Godt lavet.
Den er godt lavet. Meget nordisk.
Det er fint.
Se de genier. Jeg elsker det her.
De spiller min sang!
-Det er brødudskæringsmaskinen. -Det er sjovt.
Fest i bageriet.
Godt, ikke?
Jeg er islandsk!
En kage for ægteskabet til konen?
-Ja. -Selvfølgelig.
Jeg har brug for et godt ægteskab.
Omgivet af det kolde nordatlantiske hav
har fiskeri altid været Islands hovederhverv.
Der er gode fisk overalt, som her.
Seabaron er præcis den type restaurant, man ønsker på ferien.
Virkelig afslappet, med noget af det lækreste, du har spist.
Dette er hummersuppe.
Den er så god.
Den her suppe er så lækker med de mest møre, lækre,
store stykker hummer, du kan ønske dig.
Den er så mør.
Fordi det ikke er hummer, som vi kender det.
Hummer på islandsk betyder også jomfruhummer,
hvilket er endnu sjældnere og endnu bedre end hummer.
Jomfruhummer, der ligner en reje med fine kløer, er dyre
og svære at finde i USA, men de findes netop i disse farvande.
Du kan kalde det, hvad du vil.
Jeg kalder det…
Og så kommer disse skønne grillspyd
af absurd frisk fisk.
Min første havkat.
Det er så enkelt. Du er ved vandet.
Det er alt, du elsker ved ferie.
Så sød og mør.
Lad os prøve med hvidløgssaucen, ikke?
Har I set en havkat?
Den får dig til at sige…
Meget flottere som kebab.
Undskyld, havkat.
Reykjavik er en blanding af gammel og ny arkitektur.
Små traditionelle huse parret med flotte moderne bygninger,
som denne kirke, der ser ud, som om den klar til at flyve.
Og den futuristiske Harpa,
et opera- og koncerthus inspireret af øens klippeformationer.
Nogle kombinerer det gamle og det nye,
som denne bygning med græstag.
Jeg mødte tilfældigvis arkitekten, der tegnede det,
Shruthi Basappa.
Hun er også en god madskribent, og vi spiser frokost
på et sted i byen, der hedder Sumac.
Dette er den gamle del af Reykjavik,
da den først blev bebygget.
Lige i hjertet af Reykjavik.
-Meget charmerende, ikke? -Jo.
Hvad laver du her?
Min mand er islandsk, og vi mødtes i Spanien, da vi studerede.
Jeg kom for vejrets skyld.
De har en kok, der forelskede sig i Mellemøsten,
kom tilbage til Island og bragte madkunsten med
til Reykjavik.
Levantens og Mellemøstens smag
er så diametralt anderledes end islandsk mad,
de normale islandske smage.
Jeg oplever, at verden er mere åben for resten af verden, uanset hvor jeg går.
Sådan.
-Dejligt. -De er meget krydrede.
Og resten af verden dukker bare op.
Hummus, pita, græsk halloumiost
og stegte islandske østerssvampe.
-Jeg gør sådan, ikke? -Det gør du bare.
-Sådan skal det gøres. -Dejligt.
Det er præcis den slags blandingsmad, jeg elsker.
Vi har aldrig spist så godt på Island.
Maden havde ikke så godt et ry før.
Tidligere var der ikke noget køkken at tale om. Vi overlevede.
Vi er en ø-nation.
Vi tænker ikke på nydelse, luksus.
Mad er bare næring.
Vi spiser fårehoved og gæret haj og rådden haj, og…
Jeg spiser ikke rådden haj. Gør du?
-Nej. -Har du prøvet det?
Jeg har lugtet det, og det var nok for mig.
Jeg takker Gud for de pionerer, der kom før mig.
Men nu har vi også adgang til andre ingredienser.
Islandsk mad har aldrig været bedre. Og det bliver drevet af kokke.
Dette er fantastisk.
-Har du en islandsk sweater på? -Jeg fik den i går!
-Det er vores sommer. -Men det er juli.
Hvis jeg kan se vandet, og det ser mig se det, sender det vind.
Ja.
Så føles det, som om du står midt i Atlanterhavet,
hvilket man jo også gør.
-Vi har islandske lammeribs. -Jeg har ventet på lam!
Det er min yndlingsret. Det er bare glaseret lam.
Og så har man linser, grillede druer og stegte mandler.
Det har en dejlig konsistens.
Lækkert.
Det er islandsk lam i middelhavsstil.
Meget islandsk mad, det er enten røget, salt eller sødt.
Altid disse tre komponenter,
men vi har virkelig udvidet vores smag.
Og jeg synes, retten viser lam på en god måde.
Lækre fisk, lækkert lam.
Hvad hedder kokken?
Thráinn.
Hvad med en Bob en gang imellem?
Island er et paradis for eventyrere.
Man kan campere, vandre, klatre på gletschere, se på dyreliv,
endda gå gennem noget, der ser sådan ud, hvis det er noget for dig.
Her gør jeg alt det her…
Ja!
…i ånden.
Hvad får Richard mig til at lave i dag?
Jeg hopper i det koldeste vand på Jorden.
Lad os få en fin tørdragt på.
Ikke så lille længere.
Den er meget behagelig.
Den ser virkelig behagelig ud.
Et af de mest berømte snorkel- og dykkesteder i verden
hedder Silfra.
Okay, Phil. Stik foden ned her.
Grunden til, at det er så fantastisk for folk, der kan lide den slags,
er, at man faktisk kan røre de to tektoniske plader.
Nordamerika og den eurasiske tektoniske plade.
Man kan svømme mellem dem og røre begge sider på samme tid.
Og fordi det er gletsjervand,
er det krystalklart.
Man kan se langt, langt, langt ned.
Jeg må sige, at alle de ting, jeg lige har fortalt om, er jeg ligeglad med.
Hvorfor så gå ind?
Tåen.
Jeg slog tåen i sidste uge,
og det gjorde ondt at komme ned i den dragt.
Nu trækker du den godt op.
Det kaldes en tørdragt, hvilket betyder, at jeg holder mig tør.
Løft armene op.
Så det er en termodragt, og du skal presses ned i den
som en pølse.
En, to, tre.
Spænd den så stramt, som den kan være!
Hvordan føles det?
Okay, det er fint.
Det er fint.
Og du begynder at tænke på, hvorfor jeg har brug for den slags beskyttelse?
-Dine læber er lidt lilla. -Dine øjne springer ud.
Hvorfor mon? Hvorfor?
For vandet er knap nok vand.
Det er en grad over ikke vand.
Lev længe og godt.
Velkommen til det sørgeligste afsnit af Teletubbies.
Vi er næsten i vandet.
Hvordan føles det?
Kan I se, hvad jeg laver?
-Godt. -Er det godt?
Ja.
Jeg kan næsten ikke trække vejret. Mit hoved er ved at springe af min krop,
og nu går vi ind.
Vi går forsigtigt på hælene ned til vandet.
Tom Cruise gjorde det.
Så jeg er præcis som ham, ikke?
Sådan.
Lad mig bare sige, at i det øjeblik, jeg gik ind,
kom vandet ind.
Dragten var helt strammet til.
Ørerne, næsen. Umuligt at trække vejret. Frosne hænder.
Munden, som er det eneste udsatte, er frosset fast,
i det sekund, man rører vandet.
Og hvem havde det sjovt?
Monica!
Sjovt, ikke?
Jo!
Ja, rigtig fint.
Er det smukt? Ja, men jeg kan ikke komme i tanke om andet end vand.
Hvad laver det der?
Alle disse forholdsregler, så der ikke kom vand ind.
Der kom vand ind, Richard. Der kom vand ind.
Hvordan har I det?
Det er fantastisk!
Vand op i næsen…
Phil, vil du fortsætte?
John, instruktøren og Richard, de er så glade for,
at jeg skal røre ved de to tektoniske plader,
men lad os være ærlige.
Jeg klarede ti minutter.
Okay, jeg går tilbage nu.
Jeg er som en stor, hjælpeløs, ulykkelig jødisk odder.
Ja. Jeg tager dig tilbage.
Du så Silfra, hvad synes du?
Fantastisk.
-Du, Richard… -Ja?
…man rører faktisk ikke begge tektoniske plader.
Siger du det nu?
Man er i dalen mellem to dem
men du rører dem ikke.
Fryser du?
Hører I dem grine? Sjovt, sjovt show. Jeg siger op.
Den sejrende helt.
Jeg ville herhen. Ved I hvorfor?
Fordi vandet er 32 grader.
Ved I, hvem der kom der? Richard og hele tv-holdet.
Alle kom der!
Alle var med. De hyggede sig kongeligt.
"Du må prøve!" "Okay, hvornår?"
Du har ikke tid til det, men ved du, hvad du kan gøre?
Fryse numsen af på Silfra.
Vi skal have italiensk i aften.
Nemlig. Italiensk i Reykjavik.
Restauranten hedder Primavera, og beliggenheden er fantastisk.
Du kan sejle dit skib helt dertil.
Tak for liftet!
Åbnet af kokken Leifur Kolbeinsson i 1993,
da madrevolutionen i Reykjavik var i sin vorden,
er Primavera blevet kendt af en sjov årsag.
Er det sandt, at han introducerede frisk pasta til Island?
-Sandt nok. -Det tror jeg.
Det er fantastisk. I er som Beatles.
Lavede de pasta?
Jeg er blevet inviteret hertil af kokken Gunnar fra Michelin-stedet Dill,
der satte islandsk mad på kortet.
Alle lavede mad som fransk mad. Det var det eneste køkken.
Så jeg sagde, "Der må være noget andet derude."
Tog til Italien, hvilket man ikke gjorde så ofte som man gør nu.
Nej. Absolut ikke.
-Du blev glad for pasta. -Og Italien generelt.
Så jeg begyndte at følge det italienske køkken.
Jeg er klar. For Italien.
Cin cin.
Jeg begynder, vi skal have en bid burrata,
som vi importerer fra Puglia.
En sending hver uge.
Men for 30 år siden fik vi ikke alle vinene importeret.
Vi havde ikke olivenolie, polenta eller ris.
Man kunne ikke få det?
Ost, prosciutto og salami,
man måtte ikke importere udenlandsk kød, så…
-Og nu kan du. -Nu kan vi.
Bagt burrata.
Jeg forventede ikke bagt burrata og tomater på Island.
Vi lavede tomatmarmelade. Vi har pangrattato på toppen.
Lidt olivenolie fra Chianti.
Nogle gange behøver man ikke mange ting for
at lave noget lækkert.
Man skal bare starte med gode ingredienser.
-Ja. -Det er fantastisk.
Jeg er i Italien.
Se.
-Hvilken slags pasta laver du? -Vi laver noget fint…
Det hedder tagliarini.
Vi serverer det med brunt smør,
noisette, salvie og valnødder.
Meget enkelt. Og parmesan.
-Har du en yndlingsret, han laver? -Jeg tror, det er den her.
Har du bedt om den?
-Nej. -Han kender din smag.
Men sidst jeg spiste her, spiste jeg den.
Det er så godt.
-Det er en norditaliensk ret. -Ja, norditaliensk.
Det er en rejse derhen.
Wow! Når man introducerer frisk pasta til folk,
der aldrig har fået det, eksploderer deres hoveder?
Nej, det tog år.
Hvad?
Tallerkener er blevet kylet i køkkenet. "Hvad er det?"
"Sådan koger vi ikke vores pasta."
Den skal have 25 minutter.
Det er ubestrideligt. Det er da løgn.
Og islændinge skulle altid have kartofler til hovedretten.
-Ja. -Så nu fik de bare pasta.
Tak. Jeg er mæt.
Vi havde haft trøfler i november.
Jeg kommer ikke til november.
-Hvad? -For koldt.
-Nej, det er perfekt i november. -Hvad?
Er det rart?
Ja. Jeg holder meget af vinteren her. Det bliver ikke så koldt.
-Det er affogato! Jeg ved ting! -Præcis.
Wow!
Det er så dejligt.
-Perfekt. -Tak!
Italienerne ved, hvad de laver.
Fantastisk. Hvordan siger man det?
Frábært!
Der er geotermisk opvarmning og kraft, der brøler under Island.
Og de har udnyttet kraften til energi,
til opvarmning og så til madlavning.
Se, hvor tilfældigt det er. Det sted er koldt.
Lige ved siden af er det supervarmt. Man står ikke der.
Præcis. Der kommer kogende vand op her.
Ja.
Lige her bag os har vi en stor varm kilde.
Den varmer alle husene i landsbyen op.
Det er min nye ven Siggi, og han vil vise os
en sej måde at bage brød på.
Okay, så her er brødet, vi lagde på i går.
-I går. -Ja.
Har det været der i 24 timer?
Og du kan se her, energien vil bryde ud.
Energien vil bryde ud. Skal jeg holde mig tilbage fra energien?
-Jeg kan se bobler! Wow! -Ja.
Vi spoler lidt tilbage.
Siggi blandede brøddej, som man plejer, puttede den
i en gryde med låg, pakkede den ind i plastik
og begravede den i det kogende sand.
Du kan se, hvor kraftfuldt det er.
-Lige herop. -Med bare hænder.
Meget varmt. Se lige der!
-Fra jorden. -Naturens køkken.
Naturens køkken.
Perfekt.
Siggi.
Det er som en smuk kage.
Se lige!
Det lugter af sødt rugbrød.
-Må jeg gøre det her? -Slå dig løs.
Så godt.
-Som en dessert. -Tak.
Det her brød er fantastisk.
Ikke som i, "Det her brød er okay,
fordi det er blevet tilberedt under sandet i en geotermisk,
vand… boblende jordting."
Jeg er meget teknologisk avanceret.
Så har vi en vidunderlig ørred her fra søen.
Hold da op!
Den er røget på gården på den anden side.
Fantastisk.
-Så smør og røget ørred på. -Ja.
Det passer godt sammen, fordi fisken er lidt salt.
Ja.
Brødet er lidt sødt. Det giver en perfekt balance.
-Wow. -Værsgo.
-Skål. -Skål, min ven.
En bid af Island. Jeg mærker det.
Ja. Det er fantastisk.
Chris Burkard er eventyrer og fotograf.
Hans billeder er så smukke.
Han fanger virkelig stedet.
Det er nu. Det sker lige her. Hvis de får en bølge…
Vi skal besøge et yndlingssted,
i Islands første madmarked. Det er bygget i en nedlagt busstation.
Dette er Skál!
-Du er fra USA -Californien, født og opvokset der.
Hvorfor Island?
Jeg tror, jeg har rejst hertil 75 gange, så jeg tænkte,
"Hvorfor rejse hertil og så tage hjem?"
"Hvorfor ikke blive her?"
Det er et sted, der har inspireret mig helt tidligt.
-Værsgo. -Mange tak.
Jeg nød bare menneskerne, landskabet, alle de ting.
Der er nogle utroligt barske øjeblikke, men…
Med barsk mener du utrolig koldt om vinteren.
Folk ved det ikke, men Island bliver ikke koldere
end New York.
Det er vinden. Hvis du har en hat på, blæser den af dig.
Men jeg tror, der er noget med, at det er et af de her steder,
hvor jo mere tid og energi man giver, des mere giver det tilbage.
Gutter. Er I klar til noget mad?
Menuen på Skál er klassisk islandsk med et modernistisk præg.
Kokken Mauney har været her siden starten.
Okay. Vi starter med islandske kammuslinger.
Med peberrodscreme, dild og hasselnøddeolie.
Det er da smukt.
Og braiserede rødbeder med islandsk mascarpone, dild, valnødder
og strandsennepsblade.
Og husk at blande alt sammen.
Bland det sammen.
Alle detaljer er nødvendige.
Du godeste.
Jeg elsker den peberrod.
Det er en god ret. Wow.
Det er bare plukket i landskabet.
Du ved vist, hvordan man opbygger en gaffel, ikke kun fotografier.
Det er interessant, gulerødder
og rødbeder, den slags de kan dyrke,
det er basal naturmad.
Det var det, de havde, så de gjorde det lækkert.
-Okay, gutter. Anden runde. -Fantastisk.
Flæskestegssandwich.
Hvad?
Og også den bagte fjeldørred.
De retter er vores signaturretter.
Har du fået fjeldørred? Det er min yndlingsfisk i Island.
Der er kapers og skalotteløg. Smukt.
Lækkert!
Det er som en mild laks, ikke?
Det er retten.
Lad os prøve svinekødet. Hvad kalder du det?
Flæskestegssandwich.
Hvad?
Flæskestegssandwich.
Det er dansk.
-Er det? -Ja.
Flæskesteg.
Svinekød, rødkål, agurkesalat, mayonnaise.
Så snart den ramte bordet, vidste jeg, at det ville blive godt.
Det er rart, for det er næsten Islands bud på en corned beef-sandwich.
Som en Reuben?
Så godt.
Chris, du tager smukke billeder.
Føler du nogensinde, "Jeg har fanget den, du behøver ikke at gå, den er her"?
Magien er ikke i billedet.
Det skal være heroppe.
Billederne bør inspirere folk til at tænke,
"Det er en oplevelse, jeg vil have."
Det er det, jeg håber, andre tager med.
Du er en inspiration.
-Skål. -Nye venner.
Wow. Ja.
Jeg tager mine yndlingspiger med til dette sted, der hedder Le Kock,
hvilket betyder hanen.
Få nu ikke nogen idéer.
Her er kokken en mand efter min egen mave.
Hvad synes I så om Island?
Jeg elsker det.
-Hej. -Det blev lige lidt bedre!
-Jeg har nogle bagelsandwicher. -Åh, Markús!
Godt at møde dig.
Hvad bragte dig til Island?
Jeg er halvt islandsk. Dobbelt statsborgerskab.
Jeg voksede op i USA, tog på universitet i Florida,
flyttede til New Hampshire og arbejdede på nogle restauranter.
Og så bragte du amerikansk mad til de her mennesker.
En klassisk bagel- og burgerrestaurant til Island.
Det ser utroligt ud. Hvad har vi fået?
Det er en laks på en saltkringlebagel
med æggekage på.
Og Churchill-bagel. Skinke, æg og ost på en parmesanbagel.
-Wow. -Og min favorit, Costanzaen.
Det er salt oksekød med pickles, sennep og mayonnaise.
Jeg må ikke reklamere for andre sitcoms, men den ser lækker ud.
Markús, gå ikke væk. Jeg vil stille dig til ansvar.
Hvordan er de i forhold til New Yorks bagels? Okay?
Hvad er New York?
Vidunderligt.
Den røgede laks er måske den bedste overhovedet.
Den næste ret er klar til jer.
Wow!
Tak.
Vi har et par burgere.
Vi har en klassisk smashburger med trøffelketchup,
og så har vi en almindelig cheeseburger.
Vi bruger islandsk kål.
Prøv det her.
-Og sidst men ikke mindst… -Grillet ost og suppe!
Ja.
Det er kærlig mad.
Du ligner en hård fyr, men du er helt blød.
Det er sandt.
-Jeg rykker ind. -Værsgo.
Manner.
Dejligt kød, mellemstegt.
Perfekt. Det er en perfekt cheeseburger.
En perfekt suppe.
Jeg gør det her.
Jeg dypper ikke.
Gør du ikke?
-Nej. -Har du aldrig fået en french dip?
Nej. Jeg kan ikke lide vådt brød.
Ved du hvad ellers? Hun foretrækker en hamburger frem for en cheeseburger.
Ja. Hun er en særling.
Det er sjov mad.
Jeg gør det ikke for alle, men fordi jeg kan lide jer…
-Jeg er straks tilbage. -Lide os?
I guder.
Du godeste.
-Har I plads til lidt mere? -Tak. Ja.
-Den lille ekstra plads. -Uh.
Det er en perfekt gelédonut.
Da jeg voksede op i Bronx, var der et lille bageri, vi elskede,
og vores forældre gav os gelédonuts derfra.
Jeg sværger, at den her tog mig tilbage til Johnson Avenue i Riverdale.
Det var utroligt.
-Crème brûlée. Klar? -Jeg er klar.
-Pas nu på, skat. -Okay.
-Åh gud. -Lily!
Godt?
I får ikke noget af det her.
Hej, jeg leder efter Tom Papa.
Hej!
Hej, Tom!
Er du hjemme eller på farten?
Jeg er hjemme et kort sekund, og jeg rejser igen i morgen.
Jeg skal til Winnipeg og Montreal.
Jeg elsker Montreal. Du kan få en liste.
Da jeg havde din liste i Paris…
Du milde himmel.
Det er rart. Nu føler jeg mig nyttig. Ikke?
-Ja. -Det er godt at have et formål.
Du rejser overalt. Hvad med dine lister?
Når man laver stand-up, er der fart på,
og man har ikke tid til gode middage.
Du kan få en liste over tankstationer, hvor du kan få
en energibar på vejen.
-Har du været på Island? -Nej.
Det er et af de mere spektakulære steder, man kan opleve.
Man kan ikke køre ti minutter uden at se noget spektakulært.
-Fint nok. Hvordan er bagerierne? -Du skal spise.
Bagerierne?
Sjovt, du skulle nævne det. Hej, bageri.
Helt ærligt!
Det er fra et sted, der hedder Brauð og Co.
Det er den bedste kanelsnurre, jeg nogensinde har smagt.
Hold da op. Den ser let ud.
Den er så dejlig.
Du burde sige til, før du rejser,
og så kan jeg komme med dig.
Jeg vil ikke høre dig gå ud og spise fantastiske ting,
når jeg spiser skrald i mit køkken
og hører… at du er i paradis.
En advarsel ville være rart.
Jeg vil vise dig en islandsk hotdog. De er ret berømte.
-Kan du lide hotdogs? -Elsker dem.
I mit radioprogram har vi en sommerkonkurrence om,
hvem der kan spise flest.
Det er så sjovt, fordi holdet har
en islandsk hotdog-spisekonkurrence.
De er sådan her. Der er ristede og rå løg under her.
Pølsen er lavet af lam og svinekød. Det er kød af høj kvalitet.
Der er deres sennep og en remoulade på.
Jared, sagde du, at du var… Hvor er Jared?
Er du på 15,75 hotdogs? Vil du…
-Nej! -Giv ham den ikke.
Giv mig den!
Jeg er en kvart bagud.
De konkurrerer virkelig.
-Spis op! -Nej, lad være!
Det er det vildeste… Man skulle tro, det var VM.
-Hører du? -Som at se mine forældre skændes.
Sandt nok.
Okay. Fordi du er en af mine yndlings sjove mennesker,
skal du sige en joke til Max.
Okay. Jeg har ikke mange "jokes" i mit hoved.
Bare læs den op.
Okay. En kvinde kommer ind på et apotek en dag
og siger til apotekeren,
"Jeg vil have en gift, der slår min mand ihjel.
men det skal ligne en naturlig årsag."
Apotekeren siger, "Frue, jeg må ringe til politiet og anmelde dig."
Kvinden tager noget fra lommen
og giver det til apotekeren.
Apotekeren åbner det, ser på det og opdager, at det er et billede
af manden, der er i seng med apotekerens kone.
Apotekeren folder den sammen og siger til kvinden,
"Du skulle bare have sagt, at du havde en recept."
Tom Papa, alle sammen!
-Jeg elsker dig. -Vi ses.
Det er tid til gensynsmiddag med de fleste af de folk,
jeg har mødt i min uge her.
Og de to, jeg kendte.
Godt at se jer, mine islandske venner.
Godt at se dig.
Vi skal på…
Matur og Drykkur.
Jeg har en gave. En islandsk sweater.
Den bedste souvenir fra Island.
-Den er strikket af min mor. -Hvad?
Men den er brugt. En af mine.
Monica! Lavet af Gunnars mor. Det er hans sweater.
Han giver mig den.
Det her er det bedste. Mange tak.
Skål for mine smukke nye venner fra Island! Er den ikke fin?
-Skål. -Skál!
Tak for at byde os velkommen. Se, hvad der sker, folkens.
-Okay! Flot! -Wow!
Det er vores smagefad.
Her er kokken Helga, jeg vil prøve efternavnet.
Sigurðardóttir. Jeg håber, det er tæt på.
Vi ville vise, hvad Island handler om.
Landbruget.
Først har vi fisk og lam.
Vi har nogle grøntsager.
-Velbekomme. -Thanksgiving.
Ja!
Helga lavede et pragtfuldt måltid.
Stegt lam og denne smukke jus.
Velbekomme.
Tak!
-Fisken med flest tænder her. -Du må bide i den, før den bider dig.
Det er så lækkert.
Den slags gamle opskrifter
tror jeg, islændinge traditionelt har forbundet med fattigdom.
Så at være stolte af islandsk mad, det er meget nyt.
Man lærer folk, at vi allerede har noget godt her, som vi kan
bygge videre på.
Ja. Og de lækre trøjer.
Jeg er glad for, at jeg endelig nåede til denne magiske ø.
Den ene oplevelse efter den anden, siden jeg forlod flyet.
At lære mennesker at kende, der har sådan en ånd og humor
i dette misforståede land, ramt af nordatlantiske vinde,
oven på aktive vulkaner.
-Phil! -Den sidder perfekt!
De lever livet med sådan varme og munterhed,
og jeg tror, jeg ved hvorfor.
Svaret kan findes i deres komplicerede sprog.
Det betyder, "Det går nok."
Det er en god indstilling.
hvis man kan sige det.
Jeg kan ikke sige, hvor meget jeg har nydt jeres smukke land,
og at møde jer alle.
-Hvordan siger man kærlighed på islandsk? -Du siger ást.
Så meget ást i rummet her!
Jeg ved, det virker som langt væk,
men nogle ture er besværet værd.
For når man er der, er man der.
Og når man er der, har man det sådan her.
Jeg må komme tilbage om vinteren.
Tekster af: Hans Martin Jensen