Ha Reykjavíkba jössz, ismerned kell a „pylsa” szót.
Mit jelent?
Hot dog! Igen!
Izlandon mindenki odavan a hot dogért.
Bizony, így van.
- Osztozunk? - Persze.
Kaphatnánk egy hot dogot mindennel?
És egy tépett malacot és egy tépett bárányt is.
Istenem, ez csodálatos.
Vissza akarom kapni.
Lenyűgöző.
Ez egy kicsit csípős.
Fenséges!
- Azt hiszem, az a kedvencem. - Nekem is. Nem hittem volna.
Ezért utazol családdal.
Semmi másért.
Egy éhes és vidám fazon
Utazgat vízen, szárazon
Szeretné s próbálja megfejteni
Tészta, sertés Csirke, bárány mitől isteni
Elmegy hozzád
Repül hozzád
Énekel neked
Táncol neked
Együtt nevettek
Együtt sírtok
Cserébe csak egyet kér Valaki etesse, valaki…
Valaki…
Valaki etesse meg Philt!
Valaki etesse, de gyorsan!
VALAKI ETESSE MEG PHILT! IZLAND
Amikor szóba került Izland,
arra gondoltam,
„Hideg lesz.
El van vágva a külvilágtól. Lehet, hogy kicsit rideg.”
Meglátod az izlandi nyelvet, és arra gondolsz, „Hű!”
Minden név nagyon hosszú,
és a magamfajtának nehéz kiejteni.
Sokan mondták, hogy nem gasztronómiai úti cél,
hacsak nem vagy merész.
De mégis eljöttem, és tudjátok, mit?
Állítólag mintha egy másik bolygó lenne.
Pedig nem másik bolygó.
Nem is olyan nehéz eljutni ide.
Látom a térképen, hogy New York és Európa között van.
Állítólag már nem csak birkafejet és rohasztott cápát lehet enni,
ami csodás, mert azt meg nem kóstolnám.
Szóval mehetünk.
Monicát és Lilyt is elhozom.
Nekik jó vakáció lesz,
én meg keményen dolgozom, mint mindig.
Felfedezzük majd az ételeket is, de mivel Izland lelkét
a természeti csodák jelentik, a szabadban kezdjük.
Ő itt Gunnar Freyr Gunnarsson.
Kalandor és fotós,
aki írt nekem Instagramon,
és évek óta győzköd, hogy jöjjek el Izlandra.
Minden kanyar után új arcát mutatja a táj.
Itt vezetni soha nem unalmas.
Sosem láttam még ilyet, hogy egy óra autózás alatt
ennyi mindent látsz. Hegyeket, vulkánokat, zöld, buja mezőket,
folyókat és vízeséseket, birkákat, kosokat, kecskéket.
Tisztára National Geographic.
Lovak, ott! Nézd!
- És ott. - Hűha!
Vulkanikus tájon haladunk.
Egyedül Hawaiin láttam ilyen tájat.
Azt is vulkánok formálták, csak a világ másik végén.
Ez a táj vulkánokra épül, és a vulkánok formálják.
Az egyik épp most tör ki, míg én itt ülök.
- Az idő szeles és hűvös, pedig nyár van. - Északon vagyunk.
De nézd az én ruhámat, és nézd a tiédet!
Ki akarom mondani a tó nevét? Mi a neve?
Kleifarvatn-tó.
Nem olyan nehéz. Kleifarvatn-tó.
Imádom ezt az érzést Izlandon,
amikor egyedül vagy a természetben, és érzed az elemeket.
Ez nem csak természet, ez különleges, ilyen máshol nincs.
Igen. Ahogy mondod.
- Mindez fél órára a várostól. - Csodálatos.
Csodálatos.
Előkészítettem neked valamit a barlangban.
Ezt gyakran hallom.
Hűha, ezt nézd!
Szóval itt laksz.
Egy teljes kávézószett.
- Igen. - Mint egy készlet kísérletekhez.
A kilátás is szép.
Tessék.
- Izlandiul azt mondjuk, skál. - Skál!
Skál, barátom.
Ez itt…
izlandiul flatkaka.
Flatkaka!
Szó szerint lapos torta, de valójában kenyér.
- Mint egy pita! - Vajat kenünk rá.
Füstölt bárány.
Füstölt bárány. Füstölt sonkának tűnik.
Pontosan.
- Imádom. Ez a füstös íz! - Igen.
Egy rohadt barlangban eszem, a Veivarvatn-tónál!
Ezt elbaltáztad.
Kleifarvatn.
Elsőre jól mondtam. Nem vágjuk be azt, Richard?
Szárított hal. Kóstoltad már?
- Nem a cápa? Hallottam róla. - Nem.
Nem a cápa, amiről hallottál.
Izlandon füstöléssel, szárítással és erjesztéssel tartósítanak.
Nagyon száraz állagú.
- Mint a baccalà. - Igen. Tulajdonképpen szárított hal.
Mivel nagyon száraz,
nem árt rá egy bőséges adag vaj.
Ennyi vajjal a cipőm is finom lenne.
Lássuk!
Nagyon száraz.
Csupa hagyományos izlandi ételt kóstoltatok veled,
amit a vikingek évszázadokon át ettek.
Mondtam, hogy vajjal a cipőm is jó lenne.
Műfogsorral ne kóstold meg!
De nem mindent ilyen nehéz lenyelni.
Szerencsére vannak lágyabb izlandi hagyományok is.
Skyr joghurt tejszínnel, erdei bogyókkal
és ehető virágokkal, amiket Gunnar a barlang előtt szedett.
Ez fantasztikus!
Mégis szeretem a természetet!
Most irány a város.
Reykjavík az Északi-sarkkörhöz legközelebb fekvő főváros.
Nyár derekán nem nagyon megy le a Nap.
Hosszú a nappal, vagyis sok idő van sütizésre.
Braud & Társa? Ezt jelenti?
Brauð og Co.
Igen. Oké.
Istenem!
Elnézést, izlandiak. Brauð og co. Kenyér és Társai, ezt jelenti.
A város tele van pékségekkel, de ez kihagyhatatlan.
Ki az üzletvezető?
Víðar.
Istenem!
Vidar.
- Helló. - Phil vagyok.
Üdv Izlandon!
Helló, mindenki! Sziasztok!
- Amerikaiak vagytok, ugye? - Igen.
Mit csináltok itt?
Európát már bejártuk. Akartunk valami újdonságot.
Ez újdonság.
Nekem újdonság a nagykabát júliusban.
- Ellátnád a barátaimat sütivel? - Persze.
- Köszönöm. - Szívesen.
Fahéjas tekercset fogtok kóstolni. Az abszolút kedvenc.
Meleg!
Sokan ezért járnak ide. Egyenesen a sütőből.
- Hűha! - Hűha!
Világbajnok fahéjas.
- Nyilván ezért jöttetek Izlandra. - Persze.
- Honnan ismeritek egymást? - Együtt jártunk gimibe vagy egyetemre.
Tavaly nyáron öt hét alatt bejártuk Európát.
Úgy döntöttünk, megismételjük.
Nem utaztam 23 éves koromig. Európának a közelébe se jutottam.
Megváltoztatta az életemet. Fogadok, a tiéteket is.
- Huszonhárom évesek vagyunk. - Nahát!
Imádom! Remek! Mit együnk még?
Ez a „boldog házasság” süti.
Rebarbaralekvár és morzsatorta.
- Nagyon izlandi. - Nagyon izlandi!
Izlandon minden nagymama ezt süti.
- Igen? - Mindnek van titkos receptje.
A nagyim nem sütött ilyet.
Buta nagyi.
Hűha!
Az izlandi pékségek hagyománytisztelők, de mi akartunk valami újat is.
Szép munka.
Szép munka. Ez nagyon északi.
Nagyszerű.
Nézzétek ezeket a zseniket! Imádom!
Az én dalomat játsszák!
- A kenyérszeletelő gép. - Tetszik.
Házibuli a pékségben.
Jó, ugye?
Izlandi vagyok!
„Boldog házasság” sütit a nejednek?
- Igen. - Rendben.
Boldog házasság, az kell nekem.
Az Atlanti-óceán északi részén fekvő Izlandon
a halászat mindig is fontos ágazat volt.
Mindenhol jó halat lehet enni, például itt is.
A Seabaron pont az az étterem, amilyenre egy vakáción vágysz.
Szuper laza, és nagyon jó a konyha.
Homárleves.
Finom.
Ez a leves nagyon jó. Nem ettem még ilyen puha,
gyönyörű homárt. És nem spóroltak vele.
Mitől ilyen puha?
Mert ez a homár nem az a homár.
Izlandiul a homár langusztát is jelent,
ami még ritkább, és még jobb, mint a homár.
A languszta úgy néz ki, mint egy kecses ollójú garnéla.
Rendkívül drága, és az USA-ban nehéz beszerezni, de itt őshonos.
Felőlem úgy hívják, ahogy akarják.
Én így hívom…
Most pedig jöjjön a faszénen grillezett, pompás nyárs
a lehető legfrissebb hallal!
Az első farkashalam.
Olyan egyszerű. A vízparton vagy.
Megvan minden, ami jó a vakációban.
Olyan puha és friss.
Kóstoljuk meg fokhagymás szósszal, jó?
Láttatok már farkashalat?
Vonyítok tőle, így.
Nyársra húzva jobban néz ki.
Bocs, farkashal.
Reykjavík építészete a régi és új csodás keveréke.
Kis, hagyományos házak és lenyűgöző, modern épületek,
mint például ez a hihetetlen, űrrakétaszerű templom.
És a futurisztikus Harpa koncertterem, amit a sziget sziklaképződményei ihlettek.
Egyes épületek, például ez a gyeptégla tetős ház, vegyítik a régit és az újat.
Találkozom az építésszel, aki tervezte,
Shruthi Basappával.
Aki egyben remek gasztroíró is, és velem ebédel
a városban, a Sumac nevű helyen.
Ez Reykjavík régi része,
a település ősi magva.
Reykjavík szívében vagyunk.
- Olyan bájos, nem? - Igen.
Miért pont Izland?
Izlandi férjemmel diákkorunkban találkoztunk Spanyolországban.
És az időjárás vonzott ide.
Az étterem séfje beleszeretett a Közel-Keletbe,
majd visszajött, és elhozta a közel-keleti konyhát
Reykjavíkba.
Levante és a Közel-Kelet ízei
merőben különböznek az izlandi ételektől,
a hagyományos izlandi ízektől.
Bárhová megyek, nyitást tapasztalok a világ többi része felé.
Íme.
- Ez gyönyörű. - Nagyon csípős.
Végszóra megjött a világ többi része.
Humusz, pita, görög halloumi sajt
és sült izlandi laskagomba.
- Mártogatom, jó? - Persze.
- Így szokás. - Imádom.
Pont ezt a fajta fúziót szeretem.
Régen nem ettünk ilyen jót Izlandon.
Nem volt jó híre, mármint ételek szempontjából.
A múltban nem volt gasztronómiai kultúra. Túlélő üzemmód.
Szigetország vagyunk.
Az élvezet nem számít. Az étel csak a létfenntartás eszköze.
Birkafej, erjesztett cápa, rohasztott cápa…
Nem eszem rohasztott cápát. Te?
- Nem. - De kóstoltad?
Megszagoltam, és az elég is volt.
Hála az úttörőknek, akik feltérképezték a terepet.
De most már hozzáférünk mindenféle hozzávalóhoz.
Az izlandi gasztronómia felfejlődött, ami a séfeknek is köszönhető.
Ez fantasztikus.
- Izlandi pulóver van rajtad? - Igen, tegnap vettem.
- Ez az izlandi nyár. - De július van.
Ha látom a vizet, az is lát engem, és szelet küld rám.
Igen.
Olyan, mintha az Atlanti-óceán közepén állnál,
és tényleg ott is állsz.
- Izlandi bárányborda. - Nagyon vártam a bárányt!
Ez a kedvenc fogásom. Van rajta egy pác.
Aztán lencse, grillezett szőlő és sült mandula.
Jó a textúrája, élvezet enni.
Finom.
Mediterrán stílusú izlandi bárány.
A legtöbb izlandi étel füstölt, sós vagy édes.
Ez a három dolog ismétlődik,
de most már szélesítettük a palettát.
És szerintem ez nagyon jól áll a bárányhúsnak.
Csodás hal, csodás bárány.
Hogy hívják a séfet?
Thráinn.
Nem lehetne inkább Bob?
Izland a kalandorok paradicsoma.
Lehet sátorozni, túrázni, gleccsert mászni,
állatokat nézni a vadonban, vagy ilyen helyen sétálni, ha szereted.
Nézzétek, mindent kipróbálok…
Igen!
…lélekben.
Mire kényszerít ma Richard?
Beküld a Föld leghidegebb vizébe.
Vegyünk fel egy szép, vízálló ruhát!
Nem is olyan kicsi.
Philip, nagyon kényelmes.
Nagyon kényelmesnek tűnik.
Ez a világ egyik leghíresebb snorkelinges és búvárparadicsoma,
a Silfra.
Jól van, Phil. Bújj bele!
Azért fantasztikus hely azoknak, akik szeretik az ilyesmit,
mert meg lehet érinteni a két tektonikus lemezt.
Az észak-amerikai és az eurázsiai tektonikus lemezt.
Szó szerint a kettő között úszol, és egyszerre megérintheted mindkettőt.
És mivel ez gleccservíz,
kristálytiszta.
Így nagyon mélyre le lehet látni.
De őszintén szólva engem mindez nagyon nem érdekel.
Akkor miért mész be?
Lábujj.
Múlt héten megsérült a lábujjam.
Már a ruhába bebújni is fájdalmas volt.
Most húzd fel!
Ez a vízálló ruha, ami szárazon tart.
Emeld fel a karodat!
Aztán jön a thermoruha, amibe bepréseled magadat,
mint egy kolbászt.
Egy, kettő, három.
Körbe, és megszorítani, amennyire csak lehet!
Milyen?
Jó.
És azon tűnődsz, miért kell ilyen védőöltözet.
- A szád kicsit lila. - Ki fog ugrani a szemed.
Hogy miért? Miért?
Mert ez a víz éppenhogy víz.
Ha egy fokkal hidegebb lenne, már nem is víz lenne.
Hosszú, sikeres életet!
Üdv a Teletabik legszomorúbb epizódjában.
Már majdnem a vízben vagyunk.
Milyen érzés?
Látod, mit csinálok?
- Jó. - Jó?
Igen.
Alig kapok levegőt. Úgy érzem, a fejem leesik a testemről,
és bemegyünk a vízbe.
Óvatosan, sarkon járva megyünk le a vízhez.
Tom Cruise is csinálta.
Szóval pont olyan vagyok, mint ő, nem?
És igen.
Amint bementem a vízbe,
a víz is belém jött.
Pedig szorosan be voltam csomagolva.
A fülembe, az orromba. Nem kapok levegőt. Lefagy a kezem.
A szám jéggé fagy,
amint hozzáér a víz.
Tudjátok, ki élvezte?
Monica!
Jó buli, ugye?
Igen!
Igen, nagyon jó.
Szép? Igen, de csak a befolyó vízre tudok gondolni.
Nem kellene befolynia.
Mindent megtettünk, hogy ne folyjon be.
Befolyt a víz, Richard. Befolyt a víz.
Hogy vagytok?
Ez csodálatos!
A víz befolyt az orromba.
Phil, folytatod a túrát?
A rendező, John, és Richard is izgatottan várja,
hogy megérintsem a két tektonikus lemezt,
de legyünk őszinték.
Tíz percig bírtam.
Oké, most kimegyek.
Olyan vagyok, mint egy nagy, tehetetlen, szerencsétlen zsidó vidra.
Igen. Kiviszlek.
Láttad a Silfrát, hogy tetszett?
Imádom.
- Hé, Richard… - Igen?
…nem érinted meg a két tektonikus lemezt.
Te mondod?
A két tektonikus lemez közti völgyben vagy, de nem érinted meg őket.
Fázol?
Hallod, ahogy nevetnek? Vicces, vicces műsor. Felmondok.
A világhódító hős.
Én inkább ide mentem volna. Tudjátok, miért?
Mert a víz 32 fokos.
Tudjátok, ki jött el ide? Richard és az egész stáb.
Mindenki!
Mindenki. Mindenki remekül szórakozott.
„Oda muszáj elmenni!” „Oké, mikor?”
Nem fog beleférni az idődbe, de tudod, mit csinálhatsz helyette?
Jéggé fagyhatsz a Silfránál.
Ma este olaszt eszünk.
Igen. Olasz kaját Reykjavíkban.
A Primavera nevű, fantasztikus étteremben.
Hajóval is megközelíthető.
Kösz a fuvart.
A Primavera, melyet Leifur Kolbeinsson nyitott 1993-ban,
a reykjavíki gasztroforradalom hajnalán,
érdekes dologról híres.
Javítsatok ki, ha tévedek! Igaz, hogy ő hozta be a friss tésztát Izlandra?
- Abszolút. - Azt hiszem.
Elképesztő! Olyan vagy, mint a Beatles.
Tésztát csináltak?
Gunnar hozott el, a Michelin-csillagos Dill séfje, melynek köszönhetően
Izland felkerült a világ gasztrotérképére.
Mindenki a francia konyhát favorizálta, semmi mást.
Azt mondtam, „Más konyhák is vannak.”
Olaszországba kezdtem járni. Akkoriban nem nagyon jártunk külföldre.
Nem. Egyáltalán nem.
- Beleszerettél a tésztába. - És Olaszországba.
- Elkezdtem követni az olasz konyhát. - Nem kell bemutatni. Olaszországra!
- Cin cin. - Cin cin.
Egy kis burratával kezdjük,
amit Pugliából importálunk.
Minden héten frissen.
De 30 éve még nem importáltunk borokat.
Nem volt olívaolaj, polenta és rizs.
Nem lehetett beszerezni?
Sajt, prosciutto, szalámi…
Tilos volt húst importálni, szóval…
- Most már lehet. - Most már igen.
Sült burrata.
Sült burratára és paradicsomra nem számítottam Izlandon.
Készítettünk paradicsomlekvárt. Pangrattato van a tetején.
Egy kis olívaolaj Chiantiból.
Néha nem kell túl sok minden, hogy valami jót főzz.
Igen, ha kiváló alapanyagokkal dolgozol.
- Igen. - Ez csodálatos.
Tiszta Olaszország.
Nézd!
- Milyen tésztát készítesz? - Egy nagyon finom…
A neve tagliarini.
Barna vajjal,
mogyoróval, zsályával és dióval tálaljuk.
Nagyon egyszerű. És parmezán.
- Van kedvenc fogásod tőle? - Azt hiszem, ez.
Te kérted?
- Nem. - Tudja, hogy szereted.
De legutóbb ilyet ettem itt.
Ez nagyon jó.
- Észak-olasz étel. - Igen, észak-olasz.
Elrepít Olaszországba.
Hűha! Ha behozod a friss tésztát valahova,
ahol nem ismerik, megőrülnek érte az emberek?
Nem, évekbe telt.
Tessék?
Félrelökték a tányért. „Mi ez?
Mi nem így főzzük a tésztát.”
Tudod, 25 percig főzzük, és kész.
Ez ellenállhatatlan. Nem hiszem el.
És az izlandiak mindig krumplit ettek a főételhez.
- Igen. - De most már van tészta.
Köszönöm, séf. Tele vagyok.
Novemberben szarvasgombás lesz.
Nem jövök vissza novemberben.
- Mi? - Túl hideg.
- Nem, a november tökéletes. - Hogyhogy?
Kellemes?
Igen. Nagyon szeretem az itteni telet. Egyáltalán nem olyan hideg.
- Ez affogato! Ismerem! - Affogato, pontosan.
Hűha!
Nagyon szép.
- Tökéletes. - Köszönöm.
Az olaszok aztán értenek hozzá.
Fantasztikus. Hogy mondják izlandiul?
Frábært.
Izland óriási geotermikus potenciállal rendelkezik.
A természeti erőforrást energiaellátásra,
fűtésre és főzésre használják.
Olyan véletlenszerűnek tűnik. Az ott hideg.
De az ott közvetlenül mellette forró. Oda ne állj!
Pontosan. Itt forró víz tör fel.
Igen.
Itt mögöttünk van egy nagy, meleg vizű forrás.
Ezzel fűtjük a falu összes házát.
Ő az új barátom, Siggi,
aki bemutatja a kenyérsütés nagyon menő módját.
Itt van a kenyér, amit tegnap tettünk ide.
- Tegnap. - Igen.
Egy napja a föld alatt van?
Mindjárt felszínre tör az energia.
Felszínre tör az energia. Hátrébb álljak?
- Látom a bugyborékolást. Hűha! - Igen.
De kezdjük az elejéről!
Siggi a szokásos módon összekeverte a kenyértésztát,
lefedett edénybe tette, amire fóliát helyezett,
majd a forró homokba temette.
Látod az erejét.
- Itt van. - Nem semmi, puszta kézzel!
Nagyon forró. Ezt nézd!
A föld alól.
- A természet konyhája. - Pontosan.
Tökéletes!
Siggi.
Mint egy gyönyörű torta.
Hűha!
Az illata, mint az édes rozskenyéré.
- Szabad így? - Persze.
Nagyon jó.
- Ez desszert. - Köszönöm.
Ez a kenyér minden mérce szerint kiváló.
Nem olyan, amire azt mondod,
„Jó, ha azt vesszük, hogy a homokban, geotermikus…
vizes… bugyborékoló földben sült.”
Értek a technológiához.
És itt van ez a csodás pisztráng a tóból.
Öregem!
Azon a farmon füstölik.
Fantasztikus.
- Vaj és füstölt pisztráng. - Igen.
Remekül megy egymáshoz, mert a hal egy kicsit sós.
Igen.
A kenyér kicsit édes, így tökéletes az egyensúly.
- Hűha! - Együnk!
- Egészségedre. - Egészség.
Izland egy falatban. Ezt érzem.
Igen. Csodás.
Chris Burkard kalandor és fotós.
Gyönyörű fotókat készít.
Megragadja a hely hangulatát.
Haver, ez az! Itt van! Ha most jönne egy hullám…
Egyik kedvenc helyére megyünk.
Ez az első étterem Izlandon, ami korábban buszállomás volt.
Ez a Skál.
- Az USA-ból jöttél. - Kaliforniából.
Miért pont Izland?
Azt hiszem, 75-ször jöttem el Izlandra, és arra gondoltam,
„Miért utazgassam oda-vissza?
Maradhatok tovább is.”
Izland fiatalkorom óta inspirál.
- Tessék. - Köszönöm.
Szeretem az embereket, a tájat, mindent.
Nyilván vannak kemény pillanatok, de…
A hihetetlen téli hidegre gondolsz?
Sokan nem tudják, de Izlandon nincs hidegebb, mint New Yorkban.
De a szél! Lefújja a kalapot a fejedről.
De van valami abban, hogy ez egy olyan hely,
ami tízszeresen adja vissza az időt és energiát, amit rászánsz.
Srácok, jöhet a kaja?
A Skál klasszikus izlandi konyhát visz némi modern beütéssel.
Mauney séf a nyitás óta itt van.
Oké. Izlandi fésűkagylóval kezdjük.
Tormakrémmel, kaporral, mogyoróolajjal tálaljuk.
Nézd, milyen szép!
Párolt cékla izlandi mascarponével, kaporral, dióval,
tengeri mustárlevéllel.
Együtt egyétek!
Egyetek mindent együtt! Minden íz együtt.
Istenem!
Hogy érződik a torma íze, imádom!
Ez aztán finom! Hűha!
Frissen szedték.
Nem semmi! Villát is tudsz komponálni, nem csak fotót.
Van egy érdekes dolog. A répa, a cékla és más dolgok, amiket termesztenek,
mind túlélő kaja. Ez termett meg, így kitalálták, hogy készítsék el finoman.
- Oké, srácok. Második kör. - Csodálatos!
Sertés hasaalja.
Mi?
Sült sarkvidéki szemling.
Ez a két jellegzetes fogásunk.
Ettél már sarkvidéki szemlinget? A kedvenc izlandi halam.
Kapribogyó és mogyoróhagyma. Gyönyörű.
Nagyon finom!
Olyan, mint egy finom lazac, ugye?
A legjobb.
Nézzük a sertéses szendvicset! Mi a neve?
Flæskesteg.
Mi?
Flæskesteg szendvics.
Dán.
- Igen? - Igen.
Flæskesteg.
Sertés, cékla, savanyúság, majonéz.
Amint megláttam, tudtam, hogy remek lesz.
Izland válasza a sózott marhahúsos szendvicsre.
Mint a Reuben?
Töpörtyű!
Chris, csodálatos fotókat készítesz.
Érezted már azt, hogy „Lefotóztam, el se kell menned, itt van a fotón”?
A hely varázsa nincs a fotón.
Az itt van, és itt.
A fotóim inkább inspirálhatják az embereket,
„Ezt meg kell néznem élőben.”
Remélem, ilyen hatásuk van.
Inspirálsz másokat.
- Egészség! - Új barát.
Hűha! Igen.
LEMMY ÉLŐ ZENE
Elhozom a kedvenc csajaimat erre a csodás helyre, a Le Kockba,
ami kakast jelent.
Ne gondoljatok bele semmit!
A séf ízlése pont ínyemre való.
Hogy tetszik Izland?
Annyira imádom.
- Helló! - Egyre jobb!
- Pár bagel szendvics. - Ó, Markús!
Örvendek.
Hogy kerültél Izlandra?
Félig izlandi vagyok. Kettős állampolgárság.
Az USA-ban nőttem fel, Floridában tanultam,
New Hampshire-be költöztem, és éttermekben dolgoztam.
És elhoztad ide az amerikai ételeket.
Klasszikus bagel- és burgeréttermet nyitottam Izlandon.
Hihetetlenül jól néz ki. Mik ezek?
Lazac pretzel bagelen
tojáspástétommal.
Churchill bagel. Sonka, tojás és sajt parmezános bagelen.
- Hűha! - És a kedvencem, a Costanza.
Sós marhahús, savanyúság, mustár, raklap majonéz, bagel.
Nem reklámozhatok más sitcomokat, de ez remekül néz ki.
Markús, maradj itt, hogy ha kell, felelősségre vonhassalak!
Állja a versenyt a New York-i bagellel?
Mi az a New York?
Csodálatos.
Ez talán a legjobb füstölt lazac.
Itt van a következő fogás.
Hűha!
Köszönöm.
Van itt pár hamburger.
Klasszikus smash burger szarvasgombás ketchuppal,
hagyományos sajtburger.
Izlandi káposztát használunk.
Kóstold meg!
Juhé!
- Végül, de nem utolsósorban… - Grillezett sajt és leves!
Igen.
Érződik benne a szeretet. Kemény fickónak tűnsz, de nem vagy az.
Igaz.
- Nekilátok. - Tedd azt!
Haver!
A hús nagyon jó, közepesre sütött.
Tökéletes. Tökéletes sajtburger.
Tökéletes leves.
- Mártogatni fogok. - Nem vagyok mártogatós.
- Egyikőtök se? - Nem.
Francia mártogatós szendvics?
Nem szeretem az átázott kenyeret.
Mondok durvábbat. Jobban szereti a hamburgert a sajtburgernél.
Igen. Fura nő.
Nagyon élvezetes kaja.
Nem mindenkinek teszem meg, de titeket kedvellek…
- Mindjárt jövök. - Kedvel?
Istenem!
Úristen!
- Elfér még? - Köszönöm. Igen.
- Még több finomság. - Istenem!
Tökéletes lekváros fánk.
Gyerekkoromban Bronxban volt egy kis pékség, amit imádtunk,
és a szüleink ott vettek lekváros fánkot.
Ez a fánk visszarepített a riverdale-i Johnson Avenue-ra.
Hihetetlen volt.
- Crème brûlée. Mehet? - Mehet.
- Óvatosan, drágám! - Rendben.
- Úristen! - Lily!
Jó?
Ti ebből nem kaptok.
Helló, Tom Papát keresem.
Helló!
Szia, Tom!
Otthon vagy úton? Mindig úton vagy.
Most egy rövid ideig itthon, de holnap megint elmegyek.
Winnipegbe és Montrealba.
Imádom Montrealt. Van egy listám, ha érdekel.
Amikor ideadtad a párizsi listádat…
Ó, te jó ég!
Ez szép. Most hasznosnak érzem magam.
- Igen. - Jó érzés.
Sokat utazol. Biztos vannak listáid.
Egy standupos általában rohan,
és nincs ideje kellemes vacsorákra.
Van listám a benzinkutakról, ahol energiaszeletet vehetsz
a színházba menet.
- Jártál már Izlandon? - Nem.
Az egyik leglátványosabb hely a világon.
Nem tudsz tíz percet autózni anélkül, hogy ne látnál valami lenyűgözőt.
- A természet szép. És a pékségek? - Muszáj enni.
Milyenek a pékségek?
Vicces, hogy ezt kérdezed. Helló, pékség!
Haver!
A Brauð og Co. nevű helyről van.
A legjobb fahéjas tekercs, amit valaha ettem.
Úristen! Nagyon jónak tűnik.
Nagyon szép.
Ezeket az elutazásod előtt mondd el,
és veled megyek.
Nem akarom hallani, milyen jókat eszel,
miközben én szemetet eszem a konyhámban,
te meg a paradicsomban vagy.
Dobhatnál előre egy üzenetet.
Megmutatom az izlandi hot dogot. Elég népszerű.
- Szereted a hot dogot? - Imádom.
A műsoromban nyáron hotdogevőversenyt tartunk.
Vicces, mert a stábom is
éppen izlandi hotdogevőversenyt tart.
Ilyen. Ropogós és nyers hagyma.
Bárány- és sertéshús. Minőségi hús.
Mustár és remulád.
Jared, azt mondtad… Hol van Jared?
Tizenöt egész hetvenöt hotdognál tartasz? És…
- Nem! - Ne neki add!
Nekem add!
Kettő egész öt ponttal lemaradtam.
Tényleg versenyeznek.
- Edd meg! - Ne az egészet!
Nem láttam még ilyen szurkolást. Mintha a világbajnokságon lennél.
- Hallod? - Mint mikor a szüleim veszekednek.
Tényleg.
Rendben. Az egyik kedvenc vicces barátom vagy.
Kérlek, mondj egy viccet Maxnek!
Oké. Nem tudok sok igazi viccet.
Fel is olvashatsz egyet.
Oké. Egy nő bemegy egy patikába,
és azt mondja a patikusnak,
„Olyan mérget kérek, amitől a férjem meghal,
de úgy, hogy nem tűnik mérgezésnek.”
Mire a patikus, „Hölgyem, fel kell jelentenem magát.”
A nő erre elővesz valamit a zsebéből,
és átnyújtja a gyógyszerésznek.
A gyógyszerész megnézi. Egy fotó az,
amin a nő férje a gyógyszerész feleségével szeretkezik.
A patikus összehajtja, és a nőhöz hajolva azt mondja,
„Miért nem azzal kezdte, hogy receptre kéri?”
Tom Papa, emberek!
- Szeretlek. - Sziasztok.
Itt az ideje, hogy találkozzunk a sok kedves emberrel,
akiket egy hét alatt megismertem.
Plusz a két régi ismerőssel.
Örülök, hogy itt vagytok, izlandi barátaim.
Örülök, hogy látlak.
És ahova megyünk…
Matur og Drykkur.
Egy kis ajándék. Izlandi pulóver.
A legjobb szuvenír Izlandról.
- Anya kötötte. - Mi?
Már használtam, nekem kötötte.
Monica! Gunnar anyja kötötte. Gunnar pulcsija.
Nekem adja.
Csodálatos. Nagyon köszönöm.
Az új izlandi barátaimra! Milyen csodálatos!
- Egészség! - Skál!
Köszönjük a kedves vendéglátást. Nézzétek, mi történik!
- Oké! Szép! - Hűha!
Ez a kóstolótálunk.
Helga séf, megpróbálom magam kimondani.
Sigurðardóttir. Remélem, jól ejtettem.
Meg akartuk mutatni Izland lényegét.
A mezőgazdaság.
Először egy kis hal, aztán bárány.
Zöldségek.
- Jó étvágyat. - Hálaadás.
Igen!
Helga séf nagyon kitett magáért.
Sült bárány csodás mártással.
Jó étvágyat.
Köszönjük.
- Miénk a legfogasabb hal. - Harapj bele, mielőtt beléd harap!
A feje. Nagyon jó.
Az ilyen régimódi recepteket
az izlandiak hagyományosan a szegénységgel társítják.
Nagyon új dolog, hogy büszkék vagyunk az izlandi ételekre.
Megmutatni az embereknek, hogy van valamink,
amire építhetünk.
Igen. És a pulóvereitek is szépek.
Örülök, hogy végre eljutottam erre a varázslatos szigetre.
Mióta leszálltam a gépről, egyik élmény jött a másik után.
Szellemes és humoros emberekkel ismerkedtem meg
ezen a félreismert, észak-atlanti szél sújtotta szigeten,
az aktív vulkánok földjén.
- Phil! - Tökéletes!
Melegség és vidámság hatja át az életüket,
és azt hiszem, tudom, miért.
A válasz a bonyolult nyelvükben rejlik.
Azt jelenti, „Minden rendben lesz.” Ez egy jó életfilozófia.
Ha ki tudod ejteni.
El sem tudom mondani, mennyire imádom ezt a gyönyörű országot
és titeket is.
- Hogy mondják izlandiul a szeretetet? - Ást.
Sok ást van itt!
Tudom, messze van,
de megéri eljönni ide.
Mert ha odaérsz, igazán ott vagy.
És ha ott vagy, így érzed magad.
Talán mégis vissza kell jönnöm télen.
A feliratot fordította: Klein Szilvia