Ovo je Atmosphere,
bar i restoran na 122. katu
najviše zgrade na svijetu, Burj Khalife.
A ovo je jedan od najskupljih burgera na svijetu.
Ma pogledajte.
-To je sve zlato? -Da, 24-karatno.
Jedino takve cheeseburgere jedem.
Dobar tek.
Morate ga vidjeti.
-O, Bože! -Ne.
O, Bože!
Sretan, gladan čovjek
Putuje diljem mora i kopna
Pokušava razumjeti
Umjetnost tjestenine Svinjetine, piletine i janjetine
Dovest će se k tebi
Doletjet će k tebi
Pjevat će za tebe
I plesat će za tebe
Smijat će se s tobom
I plakati za tobom
A zauzvrat samo jedno traži
Nahranite ga, nahranite…
Nahranite
Nahranite Phila, molim
Smjesta ga nahranite
NAHRANITE PHILA, MOLIM DUBAI
Merhaba iz Dubaija!
Blještava metropola u Perzijskom zaljevu na Arapskom poluotoku,
Dubai je najveći grad Ujedinjenih Arapskih Emirata.
Doletio sam ovamo na putu za snimanje u Cape Townu
sa sinom Benom.
On je tada bio dio ekipe. Presjedali smo u Dubaiju.
Bilo je pakleno vruće pa smo otišli u trgovački centar.
Najveći trgovački centar na svijetu.
Pomislio sam, to je Dubai.
Prevario sam se.
Iza blještavila se krije stariji dio grada,
a ja ga želim temeljito istražiti.
No bilo da ste ovdje ili u dijelu grada koji izgleda ovako,
u gradu ste s rastućom useljeničkom populacijom.
Otprilike 85 % stanovnika Dubaija doselilo se iz drugih zemalja,
i zaslužno je za fantastičnu hranu.
Kao u ovom restoranu koji vode trojica braće.
Zašto bi braća radila zajedno?
Muhamed, Wassim i Omar Orfali došli su iz Sirije
i otvorili najbolji restoran na području Bliskog istoka i Afrike.
Ovo je Orfali Bros.
-Muhamede! -Zdravo. Napokon!
-Zdravo. -Kako si?
-Drago mi je. -Također.
Pozdrav timu!
Pozdrav!
Danas će Muhamed kuhati samo za mene,
a ja ću se primiti kušanja.
Braća su ti ovdje, imate li još rodbine u Siriji?
-Dio obitelji je u Siriji. -Posjećuješ li ih?
-Nažalost, ne. -Teška su vremena, zar ne?
Da. Napustio sam Siriju 2005.
Zadnji put sam bio ondje 2009. Nažalost.
-Davno je to bilo. -Vratit ćemo se.
Mi smo iz Alepa,
jednog od najstarijih naseljenih gradova na svijetu.
A kompleksnost kuhinje u Alepu
posljedica je brojnih slojeva godina, stoljeća i ljudi,
sastojaka i kuhara.
-Uzdravlje! -Za Siriju i za tebe.
-Da. -Hvala.
Podsjeća na vino.
Kombucha od ruže i trešnje.
Spreman?
-Kakvo je to pitanje? -Sjajno.
Za početak, kukuruz.
Tostade napravljene od mase.
Radimo ih sami.
Ovo je prvi, hrskavi, sloj kukuruza.
Zatim ide kremasti, od kukuruznog soka.
Reducira se i postane krema.
Ovo je jelo nadahnuto Meksikom?
Sto posto.
Kako si ti iz Sirije otkrio meksičku kuhinju?
Nisam bio ondje, ali čitao sam o meksičkoj kuhinji.
Moraš ga posjetiti.
Želio bih, ali Meksiko je daleko.
Moram dobro planirati.
I ti si meni daleko, a ipak sam došao.
Popržimo i kukuruznu svilu.
-Evo ga. -Nikad nisam jeo kukuruznu svilu.
-Pogledaj. -Kukuruz od glave do pete.
Jedan zalogaj ili dva?
Jedan zalogaj? Nemoguće.
To želim čuti. Hrskavo je.
Kremasto. Eksplozija kukuruza.
Osim svih tih tekstura, tu su i različiti okusi.
-Toliko je različitih okusa u kukuruzu. -Da.
Zatim…
Pecivo s kavijarom i smetanom.
Smetana je kiselo vrhnje podrijetlom iz Rusije.
Ovo nam je top jelo od samih početaka.
Pitam se zašto. To je vrlo izdašna hrpica.
Da. Bit će to dva zalogaja.
Prvi zalogaj, samo kavijar, ovako.
Hajde. Sav kavijar.
Pa umoči u smetanu.
Nikad nisam pojeo toliko kavijara u jednom zalogaju.
Jedan zalogaj. Hajde.
Imam i za brata.
Ne! Voliš li raditi s braćom?
-Iskreno? -Da.
-I da i ne. -I da i ne?
-Richarde! -Richarde.
Imaš sreće, sviđaš mu se. Ja ti možda ne bih dao.
-Dva zalogaja. -Prvo kavijar.
A onda pecivo.
-Nemoj toliko čekati. -Nemoj čekati, strpaj u usta.
Hvala što si mu to dao.
Čekao sam pravi trenutak da mu kažem: „Otpušten si!”
A da mu se ne zamjerim.
Možemo nastaviti dok ne kažeš da stanem.
Moglo bi potrajati.
Gozba se nastavlja.
Grilani patlidžan s tahinijem od pečene crvene paprike,
jestivim cvijećem i dvije vrste čilija.
Pa spoj Sečuana i Sirije, okruglice od wagyu govedine.
I slasni ekler punjen kremom od gljiva
s dunjom i pršutom, budući da je ovo muslimanska zemlja,
od govedine, a ne od svinjetine.
-Jedan zalogaj? -Jedan.
Ja volim tako, ti ne?
Dobro.
Nakon što sam pojeo svu tu sjajnu hranu,
bio sam sit.
A onda je rekao: „Imam hamburger.”
Prošli burger mi je pao, ali ovaj neće.
Izvoli.
Ručno sjeckana wagyu govedina, moj tajni umak i karamelizirani luk.
Ne znam. Najbolji burger u životu?
Da, možda.
-Richarde, ne budi glup. -Da.
Moram potegnuti do Dubaija kad poželim burger
jer si mi ubio burgere.
Pojeo sam sve što je Muhamed pripremio,
a onda me upoznao s braćom.
Oni su slastičari.
-To su slavna braća? -Da. Wassim je genij.
-Wassime, ti si genij? -Da.
Ne.
-I Omar. -Omar? Što on radi?
Obojica su slastičari.
Svidjelo mi se ovo: „Moj brat genij.”
„I moj drugi brat.”
On je genij, a on nije?
-On je… -Fredo?
Ne, on je stup obitelji.
Ta braća baš lijepo surađuju.
Jesi li gledao, Richarde?
Kakvi prekrasni francuski kolači, a nisu bili u Francuskoj.
Kolač s mliječnim karamelom.
Hvala, slastičaru. Slastičari.
Ovo potječe iz naše kulture, čokoladna višnja.
-Ma vidi je. -Navali.
Riža na mlijeku u obliku mandarine.
Narančasto jaje.
Odakle dolaze pistacije?
Iz Alepa.
-Tu je yuzu kolač s crnim sezamom. -Zamisli!
Pralina od lješnjaka po uzoru na one Pierrea Herméa.
Mango.
Mislim da nikad nismo imali ovoliko deserata.
Dokrajčili su me.
Došlo je vrijeme da istražim stari Dubai.
A najbolji način da ga upoznam
jest s osobom koja je posjetila sve zemlje svijeta.
Drew Binsky
vjerojatno je najveći YouTube putnik svojih godina na svijetu.
Čini stvari koje ja ne bih ni u snu, ni u njegovim godinama.
Molim?
Ali dobio sam i bonus osobu
jer ovdje je i Drewova suputnica Deanna.
-Dva Židova i Filipinka. -Da.
-Nova komedija. -Bome.
Jesam li spomenuo da su se tek vjenčali? Netom.
Dobro došao u Dubai.
-Na medenom ste mjesecu? -Da.
-Hvala što ga provodite sa mnom. -Sa zadovoljstvom.
-Ovako ste zamišljali medeni mjesec? -Da.
Zdravo! Kako si?
-Kako se zoveš? -Zovem se Nihal.
Nihal, ja sam Phil.
-Drew. -Deanna. Drago mi je.
-Volite li indijsku hranu? -Obožavam je.
Ja također.
-Što nam je to? -Ovo je paratha?
Da, ovo je paratha od luka, a ovo aloo methi paratha.
-Poput najbolje palačinke. -Sviđa mi se.
-Navečer se čeka u redu. -Došli smo u pravo vrijeme.
-Restoran je na glasu. -Dobro.
-Da probam. -Samo daj.
-Pričekaj, Nihal. -Važan trenutak.
Trenutni osmijeh. Kakvo je? Malo pikantno, zar ne?
-Jako je ukusno. -Pikantno je, da.
Drew me podsjeća da sam trebao ranije početi putovati.
Vi ste još mladi,
a već ste posjetili sve zemlje svijeta.
-Da, sve. -Koliko ih je?
Sto devedeset sedam.
-Da. -Ja ne mogu obići toliko zemalja.
Mogao bi.
Nastojim reći ljudima, da putuju dok su mladi.
-Putovanje je najbolja škola. -Da!
-To svima kažem. -Točno, tako je.
-Nešto bih dodala. -Izvoli.
Ako možeš putovati u društvu, možeš pokoriti svijet,
možeš što želiš.
Mislio sam da ćeš reći: „Ako možeš s nekim putovati,
možeš s njim živjeti.”
Monica i ja smo otišli u Europu na početku veze.
Stavili smo je na kušnju.
Jer na putovanju ste stalno zajedno.
-Vidiš ono dobro, loše i ružno. -Monica uglavnom vidi ružno.
Sad idemo… Kamo idemo?
U čajanu na afganistanski čaj.
-Da. -Arapsku čajanu.
Zaboravila si u kojoj si zemlji.
Arapska čajana nalazi se u četvrti Bastakiya.
Ne u četvrti Bustera Keatona.
Znam da je ovo stari dio grada, ali očekivao sam da je stariji.
-Tisućama godina. -Ne.
-Povijest postoji. -Da.
Kad kažemo „stari Dubai”, to je otprije 50, 60 godina?
-Iz 70-ih i 80-ih. -Stvarno?
U blizini je zaljev, mjesto naseljavanja Dubaija,
tu su dolazili trgovci.
Naftna industrija zaslužna je za visoke zgrade.
Ovdje ima nafte?
Prije nego što je ovo izgrađeno, tu su bili šatori u pustinji.
I to je sve.
Ovo je golem napredak od šatora u pustinji.
-Evo je. -Čajana.
-Arapska čajana. -Da.
Grozim se deva.
Ovdje se osjete tradicija i duh Bliskog istoka.
-Svakako. -Uz čaj se dobije hrpa hrane.
Specijalizirani su za čajeve.
Imate li najdraže mjesto od svih koje ste posjetili?
Volimo Iran.
-Stvarno? -Upravo tako, obožavam Iran.
-Zbog gostoljubivosti. -Da.
Ljudi na Bliskom istoku nevjerojatno su ljubazni.
-Vidim. -Da.
Ispričavam se, evo kruha.
-Izgleda dobro. -Da.
Divan kruh, a evo i salate.
Salata. Volim salatu.
Pogledajte ovo.
Janjeći Machboos.
Pileća salona.
Sjajni nazivi.
-To je janjetina? -Aha.
-Kušajmo. -Da.
-U slast! -Dobar tek!
Bože, tako je mekano.
Vlasnici čajane, Rania i Ali,
žele se uvjeriti da radimo sve kako treba.
Što ste kušali?
Tikku s limunom?
Fantastično.
To je jelo specifično za ove prostore.
Marinirano u crnom limunu.
Ovo je crni limun.
-Sušeni limun. -Prvi put ga vidim.
Da ga iscijedim?
Možete ga i pojesti.
-Mogu? -Naravno.
Da me nisi ohrabrio, ne bih se usudio.
Ali stvarno je dobro.
Sad kušajte rižu, glavnu zvijezdu.
-U redu. -Izvolite.
-Emisija je dobila novu zvijezdu. -Napokon.
Po receptu Alijeve mame.
Često joj damo da kuša hranu
da nam kaže je li zadovoljna.
-Je li jako stroga? -Malo jest.
Da kušam.
Gdje vam je majka?
-Kako se zove? -Mariyam.
Mariyam.
Dobro došli u najgori nastavak u povijesti,
Šeprtlju od Arabije 2.
Nisam se naviknuo.
Deve.
Uživam puno manje od vas.
Kad smo već u pustinji,
suočit ću se s još jednim strahom, sokolarstvom.
Zdravo, prijatelju.
Ovo je Muhamed iz restorana Nara Desert Escape
i naučit će me ponešto
o ovoj ptici duga, oštra kljuna i kandži.
Ovo je Ghost, sivi sokol.
-Simbol ove zemlje. -Prekrasan je.
To je najbrža životinja na planetu.
Obrušavaju se brzinom od 389 kilometara na sat,
otprilike 242 milje na sat.
Hoće li letjeti?
Hoće, a onda će vam sletjeti na ruku.
-Sigurno? -Pokušat ćemo.
Dobro.
U redu.
Beduini koji su živjeli u pustinji
odlučili su ih loviti i dresirati.
„Oni će loviti, a mi ćemo imati hranu.”
-Uvucite lijevu ruku. -Pribojavam se.
Ne. Ovo čvrsto držite.
-Da čvrsto držim? -Da.
Sad si misli, „Došao sam, odradio sam svoje. Gdje je hrana?”
Znam kako se osjećaš. I ja sam gladan.
Evo ga.
Drago mi je što sam upoznao Ghosta.
Nije mi iskopao oči. Bio je pristojan.
Ali nije ovo Nahranite sokola, molim.
Muhamed i ja također zaslužujemo malo mesa.
Ovako to rade već tisućama godina.
Samo bez folije.
Zdravo!
Imamo slavni arapski janjeći madfoon.
Ovdje je umak, a ovdje uzmite kruh.
-Hvala. -Hvala.
O, da.
Rekao je ovako, zar ne?
-Da. -Zahvatimo ovako.
-I onda malo umaka. -Tako je.
Da?
-Pikantno je. -Jest.
-Ovo je beduinska hrana? -Beduinska, da.
Ukusno je.
Ovo mi je pri vrhu popisa jedinstvenih iskustava.
Da.
Nalazimo se u oazi sat vremena od Dubaija,
ali kao da smo u divljini. I jesmo u divljini.
Da.
Drago mi je što u divljini imaju naslonjač s jastucima.
Ako volite domaću kuhinju,
morate doći ovamo. Isplati se potegnuti dovde.
Ovo je Bait Maryam, što doslovno znači „Maryamina kuća”.
Ovo su Salam Dakkak i njezina kći Nada.
Maryam je bila Salamina majka.
-Zdravo. -Zdravo.
Salam kuha palestinsko-jordansku hranu,
uz koju je odrastala.
-Dobro došli u Bait Maryam. -Hvala.
Veselimo se vašem posjetu.
Pročitao sam da ste najbolja kuharica na svijetu.
Da.
A restoran je posvećen vašoj mami, zar ne?
Da. A ovo su njezine zavjese.
-Bile su njezine? -Da.
-Htjeli ste stvoriti osjećaj doma? -Točno.
Imam osjećaj da je stalno uz mene.
Kad god miješa jelo, kaže da ne miješa ona nego Maryam.
Zgodno.
Nije da hvalim našu hranu,
ali kad je kušate, osjetit ćete neku energiju.
Čak i ako niste s Bliskog istoka,
odakle god bili, osjećat ćete se kao kod kuće.
-Arapi su poznati po začinima. -Da.
Danas imamo posebno jelo za vas.
Zove se kibbeh nayyeh, što znači sirovo meso.
Ona je sa sela koje se zove Tarshiha.
Tarshiha je poznata po sirovom mesu.
Želimo vam to dočarati.
Moji roditelji su došli iz Njemačke.
Nekoć bi mama napravila lopticu od mljevene govedine,
sirovu, s malo soli.
U zdjeli. To mi je bila užina.
-Znači da sam već jeo kibbeh nayyeh. -Sjajno.
Ali ovo izgleda malo profinjenije
od maminog mesa za hamburgere.
-Trebamo oprati bulgur. -Da.
Zatim ocijediti svu vodu.
Stavljamo začine, poput kumina i murdiqusha.
-Murdiqush? -Da.
Nisam čuo za to. Ima li to engleski naziv?
-Poput „margorama” je. -Mažurana.
-Tako je, imate pravo. -Da.
Nije loše, Phile.
Ovo je mješavina začina za kibbeh.
Posebna mješavina za kibbeh, mnogo je začina.
-Različitih? -Da.
Klinčić, ne previše.
I cimet.
Da.
Ovako ih pomiješamo.
Kad piše levantska kuhinja,
to se odnosi na cijelo ovo podruje?
-Da. -Koje je ovo meso?
Janjetina.
Posebni dio od noge, unutarnji dio,
vrlo fino mljeveno.
-Podučavala je kuhanje. -Da.
Preselila se u SAD pa se vratila.
-Brinula se za nas. -Da.
Onda smo rekli da mora misliti na sebe,
da radi nešto što voli.
Rekla je da želi restoran.
Ovo je moj san. Da.
-Kako lijepo izgleda. -Daje vam da kušate.
Pokazat ću vam kako da jedete da doživite sve okuse.
Razumijem.
Uzmite kruh, kraj vas je.
-Uzmite i ovo. -Ovo, ovo i ovo.
-Poslušat ću vas. -Da.
-Volite luk? -Volim.
Sjajno.
-Odjednom? -Da.
Samo naprijed. Izvrsno.
Ne znam što se dogodilo, ali kad sam zagrizao…
Kamo si odlutao?
Neki trenuci te jednostavno ponesu.
Ne samo u neku drugu državu, na primjer u Dubai.
Nego u neko drugo vrijeme, mjesto i ljudsko biće.
-Moram vam nešto reći. -Recite.
To je suludo.
Ganut sam.
Da.
Sad ću se i ja rasplakati.
Kad to pripremam, uvijek se sjetim mame.
Ne znam je li to zbog tvoje priče.
Upozorila sam te.
Ali mislim da nije zbog toga.
Mislim da je nevjerojatno osjećati emociju u hrani.
-Tako je. -Da.
To je čarobno.
Čitavo srce i svu svoju ljubav ulažem u hranu.
-To sam htio reći. -Moram nahraniti ljude.
-Ali nisam htio pretjerivati. -Razumijem.
Ali razumijete?
Nevjerojatno da hrana ima tu moć.
To je ono što mi se najviše sviđa. Ne događa se često.
Neka jela su ukusna i to je dovoljno.
To je bit svega. „Ovo je sjajno, kušaj”.
Ali ovo je sasvim druga dimenzija.
Volio bih da mi je supruga tu. Danas nam je godišnjica.
-Stvarno? -Trebali ste je dovesti.
-Trebao sam. Vratit ću se. -Da.
-Morate me posjetiti. -Naravno.
Ako vam se sviđa moja hrana. Inače ne morate.
-Jednog dana ćete reći, „Opet Phil?” -Ne.
-Dosta više! -Ne, nikada.
U Dubai smo stigli pretkraj muslimanskog svetog mjeseca,
ramazana.
Ramazan je blagdan tijekom kojeg se tridesetak dana
posti od zore do sumraka.
Večernji prekid posta naziva se iftar.
Tijekom ramazana na ulicama starog Dubaija
okupljaju se tisuće ljudi i zajedno prekidaju post,
a ja ću im se pridružiti.
Naći ću se s Drewom i Deannom, kao i s Peymanom Al Awadhijem,
sjajnim kulinarskim blogerom.
A tu su i svi ovi muškarci.
Kako ste?
Zdravo, prijatelju.
Drago mi je.
-Zdravo. -Zdravo.
-Baš fora. -Jeste li dobro?
-Dobro sam. -Imate li mjesta?
Imam puno mjesta.
Samo mi leđa i noge nisu dobri kao vaše.
Ali vi…
Pogledajte mene.
Vi tako sjedite cijeli život.
Koliko se ljudi skupilo?
Tri do četiri tisuće ljudi na dan,
svaki dan.
Na ulicama kojima sam upravo prošao. Vrlo emotivno.
-I svi jedu isto? -Da.
Vidim naranču i datulje. Ovo je juha?
Specijalitet iz južne Indije.
Zove se kanji.
Znam za kanji. Naravno.
To je rižina kaša.
Svi ste Indijci?
-Ovo je mješovita zajednica. -Da?
Indijci, Pakistanci, Bangladešani.
A što je u vrećici?
Grickalice.
-Grickalice? -Da.
-Volimo grickalice. -Samo grickalice.
Telefonira.
Tko zove u ovako važnom trenutku?
Moj sin. Pita je li pravi trenutak da prekine post.
Da. Evo poziva.
Sad možemo prekinuti post.
Sve je sinkronizirano, tako da će sve džamije
istodobno pozvati na molitvu.
Ovo što čuješ nije jeka.
-Obožavam taj zvuk. -Naježio sam se.
Post prekidamo datuljama.
Svi počinju s datuljama.
Razlog je taj što je prorok Muhamed tako prekinuo post.
Ovo je sjajno.
Ima nešto u zajedničkom objedu, nešto čarobno.
Osjećam da pripadam nečemu ogromnom.
Ako pomisliš na sve ostale džamije u zemlji
koje isto ovo rade,
to su milijuni ljudi koji vjerojatno jedu istu hranu.
-U svijetu. -Da.
-Oprostite na pitanju. -Naravno.
Nitko se nije pomolio kod poziva na molitvu.
Zašto?
Vrlo dobro pitanje.
Obično je to poziv na molitvu,
ali nama je ovo znak da možemo prekinuti post.
To je poziv na jelo.
Za 15 minuta uslijedit će novi poziv na molitvu.
-Tada će se svi otići moliti. -Razumijem.
Recite mi nešto o sebi. Što radite, kako živite u Dubaiju?
U Dubaiju sam četiri godine.
Radim u proizvodnji kemikalija.
-Proizvodnji kemikalija? -Tako je.
Koliko dugo si ti ovdje?
Ovdje sam rođen i odrastao.
Pripadam u skupinu od 12 posto.
Većina ljudi koji žive u Dubaiju dolaze iz drugih krajeva?
-Točno. -Ozbiljno?
Zemlja se veoma brzo razvija,
ne možemo se toliko brzo razmnožavati
pa moramo sve uvoziti.
-Trebate li pokoji savjet? -Da.
Sad idu u džamiju na molitvu?
Otišli su?
-Odlaze jedan po jedan. -Slobodno idite.
Da ne upadnete u nevolje. Evo ga.
-Stignemo. -Da?
-Bilo mi je drago. -Shukran.
Hvala, bilo mi je drago.
-Bilo mi je drago. -Bilo mi je zadovoljstvo.
Ja sam neizmjerno uživao.
Bilo mi je drago.
Zdravo, Phile!
Pomozite mi da ustanem.
Dobar dan, gospodo!
Dali smo sve od sebe da podignemo snježnu planinu
usred pustinje.
Danas imate dva zadatka.
Prvo se morate pobrinuti
da se ovaj starac ne boji.
I ne ozlijedi. I ne uplaši. I ne rasplače.
-Nešto je smiješno? -Da.
-Što je tako smiješno? -Ništa.
Drugi zadatak je zabava na najjače!
-To! -Da.
Logane! DJ! Idemo!
-Jesi li ovo već radio? -Jesam.
-Onda upravljaj. -Jedan, dva, tri!
Ako već niste pogodili, u Dubaiju vole pretjerivati.
Ovo je jedno od najvećih zatvorenih skijališta na svijetu.
Nikad se nisam bolje zabavljao na snijegu u trgovačkom centru.
Još jednom!
Kad sam na novome mjestu koje ne poznajem,
a znam da ima dobru gastronomsku ponudu,
idem u obilazak.
Trebam smjernice.
Nađite vodiča. To nije sramota.
Ovo je Arva Ahmed.
Njezina tvrtka organizira gastronomske ture.
Provest će me po četvrti Al Ras.
Ovo mi je najdraži dio Dubaija, jer ovo je užurban grad
i ponekad se želite isključiti.
Ovdje možeš sjesti, popiti čaj i jednostavno biti.
Ovo je kuharica Al Naz.
Dolazi s juga Irana
i revolucionalizirala je moj omiljeni kruh.
-Zove se ragag. Jesi li ga kušao? -Ne znam.
Riječ „raga” znači vrlo tanak.
-Poput palačinke? -Još tanji.
To je bome vruće, osjećam odavde.
To su azbestne ruke, prijatelju.
Ovo je poput platna, pusti mašti na volju.
-Ja volim s jajima. -Jaja pašu.
Ali tu je i vrlo profinjen dodatak većini naših jela,
čips Oman.
Proizvode ga u susjednom Omanu.
-Sadrži začine. -Da.
Okus čilija.
Dodamo čips, a zatim i riblji umak pod nazivom mehyawa.
U osnovi je to umak od inćuna.
-Evo ga. -Sjajno.
-Prepolovit ćemo ga. -Sjajno.
Još je jako vruć.
-U redu je. -I ti imaš azbestne ruke.
Tako je to.
-Odrasla sam u indijskom kućanstvu. -Da.
-Pa si navikla. -Da.
Dobro.
Čips je zapravo glavni sastojak.
Jedemo ga kao grickalicu i kao začin u jelima.
Kušajmo i njezin čaj.
-Sladak je. -Da?
Nakon ovoga trebam zubara.
Tako se pije čaj u Dubaiju.
S tri kile šećera.
-Hvala, kuharice Al Naz. -Hvala. Bilo mi je drago.
Znam da smo već kušali kruh,
ali jednostavno ga obožavam.
-Zdravo. Selam-alejkum. -Selam-alejkum.
Vidi ovo!
Sve su nam izložili.
Dečki peku kruh za radničku klasu u ovoj zajednici,
jer mnogi su muškarci ostavili obitelji kod kuće,
supruge u drugoj zemlji.
Zato dolaze ovamo.
Ali ja volim onaj s mješavinom začina i sirom.
-Za'atar i sir, dobro. -Za'atar i sir, kušaj.
-Grilani sirevi iz cijelog svijeta? -Da.
To je ispravna reakcija.
Arva.
-Božanstvena kombinacija. -Jest.
Afganistanci spajaju bliskoistočni za'atar
s turbo prerađenim sirom.
To je božanstveno.
Nije li to uvijek recept za čaroliju?
Kad sve izmiješamo.
Mogu li dodati još jedan sastojak?
Samo naprijed.
-Ovo je ljuti umak. -Opaka si.
Svaki emiratsko-iranski dom ima ovaj ljuti umak.
Izvrsnost.
-To je američki bjeloglavi orao… -Proizveden je u Louisiani.
Ma daj.
Više je kiseo nego ljut.
Mi ga ovdje zovemo sokolovim umakom.
Sokolov umak.
Sad je to naš umak.
-Super što to imate. -Da.
Spominjala si radnike.
U Americi svašta čujemo.
Ali ovdje sam čuo da je većina radnika
odlučila doći ovamo jer mogu više zaraditi
i slati novac kući.
Moj tata je došao u Dubai jer je smatrao
da ovakve mogućnosti kod kuće nema.
Ne kažem da vrijedi za sve,
ali ova zemlja mnogima daje priliku.
Razvalila je s oba kruha.
Jedva čekam da vidim što je za desert.
Zatekla me rekavši, „Znaš što je fino?”
Čokolada s devinim mlijekom.
Nije mi bila na listi želja, ali što je, tu je.
Spreman sam kušati bilo što.
-Ne kritiziraj dok ne kušaš. -Ne kritiziram.
Nedavno sam imao susret s devama.
Evo ga.
-Devino mlijeko blago je slano. -Da.
Dragocjeno je. Krava daje 40 do 60 litara mlijeka dnevno.
Deve daju šest do sedam litara na dan.
I još se žale.
Neću komentirati sirote kraljice deve.
-One su pustinjske lađe. -Zafrkavam deve.
-Počnimo od ove. -Hvala.
Dobro.
Znaš što želim reći?
Osjeti se okus deve.
Šalim se.
Jako dobra čokolada.
Tko bi rekao da je od mog ljutog neprijatelja.
Ovo je nešto najbolje što deva daje.
Večeras idemo u Ossiano
s kuharom Gregoireom u hotelu Atlantis Palm.
Ondje uz jelo uživate u super pogledu.
Na prvu vam zvuči kao navlakuša,
ali dok ovdje sjedite, jednostavno je očaravajuće.
Nikad nisam vidio akvarij
s toliko vrsta riba, raža i morskih pasa.
Doista. Legenda kaže da je tu 65 000 životinja.
Šezdeset pet tisuća?
Malu ću pojesti za predjelo,
onu za glavno jelo. Tako se to radi?
Poslat ću kolegu. Ne radimo tako, nažalost.
Pomalo je neobično jesti ribu pred…
Pred ribama.
Je li netko jeo ribu, a da je druga riba dozivala mamu?
Reci mi nešto o sebi. Odakle si?
Iz Francuske, iz Bretanje na zapadu.
-Da. -Predivno mjesto, nadahnuto oceanom.
Također ga nadahnjuje neočekivano.
Večeru počinjemo vinom,
dekantiranim uz svijeću zbog taloga.
To je otmjeno, ne i neobično.
Osim što je vino bez alkohola jer je ovo muslimanska zemlja.
A tu je i svijeća.
Svijeća nije klasična svijeća. To je pašteta od pačje jetre.
Takve su najbolje.
Doista.
Vosak je od bijele čokolade i pačje masti.
Zdravo!
To mi je najbolji neprijatelj.
Volim je, ali trudim se da gosti gledaju hranu.
Teško se s njima nadmetati, žele te zasjeniti.
Ali ovo je stvarno izvrsno.
Morski pas!
Pokušavamo pobuditi emocije. To je veoma važno.
Pobuđujete sreću.
Doista. Ali može biti i strah.
Slijedi li strah?
Više strah od nepoznatog.
Ja se toga bojim.
Vidjet ćeš iduće jelo.
Kutija s blagom.
Spremni?
-Moraš staviti ruku… -Molim?
Ne znaš što je unutra.
U redu je.
Zdravo.
Drago mi je da nisam naglo posegnuo.
Imao sam iskustva s njima.
-Richard… -U tome je stvar.
Poanta je u tome da ne znaš što ćeš naći.
-Ne vole svi ježince. -Ja ih volim.
Budući da su posluženi s mangom, morskom travom, kavijarom od pastrve
i sladoledom od kimchija, i vama bi se svidjeli.
Hladno je. Mili Bože, kako fino jelo.
Sljedeće je jelo nadahnuto klasičnim juhama južne Francuske.
Ali prezentirano u stilu Dubaija 21. stoljeća.
-Stvara se sol. -Riba je sirova.
Filetiramo je, opržimo je plamenom da pusti ulje.
Zatim na nju izlijemo ovu čarobnu stvar.
Kako se stvorila ta sol?
-To je čarolija, tajna. -Doista jest.
Nevjerojatno. Prvi put to vidim.
Što se tiče okusa, to je bouillabaisse.
Zažmirite, ekipo.
Tede, čuješ li me?
Jesam li ovdje?
Čujem te. A ti mene?
-Nastojim čuti. -Evo ga!
-Zdravo, Phile. -Drago mi je što te vidim.
-Koliko si već u Dubaiju? -Tjedan dana. Jesi li ikad bio ovdje?
Nikada.
Karakterno je veoma bogat,
tu su ljudi iz cijelog svijeta.
Postoji stari dio grada sa starim tržnicama,
kao i grad iz budućnosti.
Tu je i najviša građevina, Burj Khalifa.
-Ona na koju se Tom Cruise… -Točno.
Richard je htio da snimim istu tu scenu,
ali bez njegovih sigurnosnih mjera.
Vidiš ovaj ubrus?
Stavljam ga na krilo zato što su poslali ovo.
-Vidiš li? -Ajme, desertni tanjur.
Desertni tanjur pun raznovrsnih slastica.
Vidi ovo. Nemam pojma čime je punjeno.
-Nije li to sjajno? -Čovječe.
Kao štrumpfova kakica.
Ili se stavlja djeci u nos da izvučeš sluz.
Kušat ću. Spreman?
Mili Bože.
Sladoled ili kolač?
Predivna pjenasta krema s malinom u sredini.
Isuse.
Što si ti večerao?
Bili smo u ribljem restoranu i jeo sam pileću piccatu.
Kao da slušam tatu.
Otišli bismo u riblji restoran.
Vodio sam ga po Italiji, u Amalfi,
a on bi rekao konobaru, gdje god smo bili,
„Molim teleći kotlet.”
Pitao sam zašto ne kuša poznata talijanska jela.
„Volim teleće kotlete.” Ma daj.
Uvijek bi rekli da ih nemaju.
Na kraju smo bili u najboljem ribljem restoranu na svijetu,
u Amalfiju.
Plodovi mora. Po cijelom restoranu velikim slovima piše „plodovi mora”.
Prilazi konobar, ja zaustavljam dah,
a tata pita: „Mogu li dobiti teleći kotlet?
Ja pošizim.
„Zašto navaljuješ…”
A konobar će: „Možemo vam ga pripremiti”.
A otac će: „Aha! Hvala”.
Nisam to više spominjao.
Zato ga volimo.
Slijedi vic. Jesi ga pripremio?
-Jesam. -Jedva čekam.
Jedan stariji par
odlazi prijateljima na večeru.
Ondje su neki muškarci.
Žena odlazi razgovarati sa ženama, on razgovara sa starijim prijateljima.
Oni ga pogledaju i kažu:
„Izgledaš fantastično. Doimaš se vrlo bistro.”
A on će: „Istina.
Uzimam lijek za pamćenje,
čudotvoran je.”
Jedan ga upita:
„I meni bi dobro došao. Kako se zove?”
A on će: ”Zove se…
Ajoj, zove se…
Predivno miriše. To je…
To je cvijet, stabljika koja ima,
ima trnje i svaki…”
Tip kaže, „Ruža?” A on će, „Da, ruža.
Ružo, kako se zove onaj moj lijek?”
Savršeno. Moram ti reći
da je sličan vic tatin omiljeni i najbolji vic.
Ozbiljno, to što si se sjetio tog vica
prava je posveta tati. Bog te blagoslovio.
Tede, jako te volim. Lijepo spavaj.
-Javit ću se… -Daj da ti vidim brata.
Ne želim da imaš noćne more prije spavanja, ali evo ga.
-Mlađi je. -Puno mlađi.
-Vrlo zgodan. -Dosta, Tede.
Sretno na putu.
Hvala, prijatelju. Sjajno. Bio je ovo Ted Danson.
Večeras ćemo zajedno jesti u Al Qbabhu,
jednom od rijetkih restorana u Dubaiju
koji poslužuje emiratsku hranu.
Doći će svi prijatelji koje sam upoznao ovaj tjedan.
I nekoliko novih, poput Peymanove sestre Sahar
i Trevora Jamesa, Food Rangera s YouTubea.
Čuo sam da se ovdje dobro jede.
-Emiratski pozdrav. -Da.
A zatim s nosom.
-Ozbiljno? -Da.
-Ovo je velik izazov. -Pogledaj moj.
Vrlo dobro.
-I ti to radiš? -Ne.
Dalje od mene.
Ne znam ni što je ispod, ali veselim se.
To je to?
Ne. Ovo je predjelo.
Pladanj dobrodošlice.
-Da navalimo? -Čovječe!
Nevjerojatno. Sve su to plodovi mora.
-Što ćemo prvo? -Kozice.
Rukama.
-Dobro. Dogovoreno. -Da.
-Moraš ih stisnuti. -Sjajno.
Zabavno je. I ukusno.
Ima toliko ukusne hrane.
-Konzervirani limun. -Izvrstan je. Jesi li ih kušao?
-Da. U Arapskoj čajani. -O, da.
Prvog dana.
Da ostaneš ovdje još deset dana, ne bi ni otišao.
To se dogodi svima koji dođu u Dubai.
„Ostat ćemo neko vrijeme i onda otići.”
I onda prođe 20 godina.
Dubai je u povijesti
bio mjesto gdje se svi spajaju.
Svakako. Ovo je najbolje mjesto za miješanu rasu.
Oni koji ne znaju iz kojeg su dijela svijeta, uklopit će se.
-Sto posto. -Uživao sam u svakom trenutku.
Prvi dojam o Dubaiju dok se njime vozite,
„Bože, koliko novca troše na izgradnju.”
Ali ako zagrebeš ispod površine, upoznaš divne ljude.
Hvala što ste mi pružili dobrodošlicu.
Hvala na velikodušnosti i gostoprimstvu
i na ljubavi koju osjećam,
ne zato što sam to ja, nego zato što ste vi takvi.
Nikad to neću zaboraviti.
Dižem ovu čašu vode u vašu čast.
Nazdravimo vodom. Tako to radimo u Dubaiju.
-Evo ga. -Na halal način.
Da.
Nisam mislio da ću ići u Dubai na odmor
nakon onog presjedanja prije pet godina.
To je trgovački centar. Što će mi to?
Ali prvi dojam može biti pogrešan.
To je lekcija.
Nikad se ne zna.
Prijevod titlova: Sanja Vakula